Ухвала
 
25 березня 2021 року
місто Київ
 
справа № 528/200/19
провадження № 61-1164ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року про залишення заяви без руху, ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року про залишення заяви без розгляду, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області про відсутність права користування земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 25 січня 2021 рокузасобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року та від 07 грудня 2020 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року. Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою подання касаційної скарги із додатками у паперовій формі з власноручним підписом заявника. Одночасно, суд касаційної інстанції визначив, що судовий збір за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, підлягає сплаті у розмірі 454, 00 грн, тому визнано обов`язок заявника надати суду документ на підтвердження сплати судового збору або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.
Від заявника у лютому 2021 року надійшли електронні матеріали з метою усунення недоліків касаційної скарги. Заявником засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису подана заява про усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків у касаційній скарзі.
ОСОБА_1 10 березня 2021 року засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, у якій заявник зазначає, що з метою зменшення ризиків захворювання на вірусну хворобу, вона має право на звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою саме засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису.
Щодо обов`язку здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги заявник зазначає, що нею у 2021 році на користь держави вже сплачено судовий збір у розмірі 926, 54 грн, а тому вважає, що не може стягуватися судовий збір при кожному зверненні особи до суду у розмірі, що більший 5 % розміру річного доходу заявника за попередній рік, оскільки у загальному розмірі такий судовий збір перевищуватиме 5 % доходу особи. Зазначене, на переконання заявника, потребує формування єдиної правозастосовчої практики Великою Палатою Верховного Суду.
Також ОСОБА_1 22 березня 2021 року звернулася до Суду із клопотанням про долучення доказів. На обґрунтування наведеного клопотання заявник посилається на практику Європейського Суду з прав людини щодо обов`язку суду належно обґрунтовувати відсутність/наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору.
Вивчивши касаційну скаргу, додані до неї матеріали та додатково подані документи, Верховний Суд констатує, що недоліки касаційної скарги не усунуто з огляду на таке.
Верховний Суд в ухвалах від 12 лютого 2021 року та 03 березня 2021 року визначив обов`язок ОСОБА_1 подати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу із додатками у паперовій формі із власноручним підписом заявника.
Зазначена вимога узгоджується із положеннями підпункту 15.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, відповідно до якого до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Доводи заявника про право на звернення до Суду із касаційною скаргою саме засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису Верховний Суд визнає безпідставними, оскільки вимога про подання касаційної скарги у паперовій формі із власноручним підписом ґрунтується на імперативній нормі процесуального закону. Винятки з наведеного правила чинний процесуальний закон не передбачає.
За наведених обставин заявник зобов`язана була подати до Верховного Суду касаційну скаргу у паперовій формі із застосуванням особистого власноручного підпису.
Крім того, заявник не виконала процесуальну вимогу Верховного Суду щодо надання доказів на підтвердження сплати судового збору.
Визнаючи обов`язок ОСОБА_1 здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, Верховний Суд врахував розмір судового збору (454, 00 грн) та майновий стан заявника за 2020 рік (річний дохід 24, 800, 00 грн), у зв`язку з чим з`ясував, що судовий збір, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, не перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 .
Зазначена процесуальна вимога відповідає положенню статті 8 Закону України «Про судовий збір» та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).
Доводи заявника про те, що судовий збір не може стягуватися при кожному зверненні особи до суду у розмірі більшому, ніж 5 % розміру річного доходу заявника за попередній рік, оскільки у загальному розмірі такий судовий збір перевищуватиме 5 % доходу особи, ґрунтуються на помилковому тлумаченні Закону України «Про судовий збір».
Отже, за відсутності належного обґрунтування та належних письмових доказів, Верховним Судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
Верховний Суд враховує процесуальну поведінку заявника та спосіб реалізації нею її процесуальних повноважень, зокрема те, що ОСОБА_1 двічі надавалася можливість усунути недоліки поданої нею касаційної скарги, проте заявник виявлені недоліки не усунула.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 25 березня 2021 року, недоліки касаційної скарги заявник не усунула, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Оскільки Верховним Судом вирішувалося питання допуску до касаційного оскарження ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року про залишення заяви без руху, ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року про залишення заяви без розгляду, ухвали Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, на стадії відкриття касаційного провадження питання про направлення справи до Великої Палати Верховного Суду не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року про залишення заяви без руху, ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року про залишення заяви без розгляду, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області про відсутність права користування земельною ділянкою, вважати неподаною та повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний