У х в а л а 
 
02 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 754/9014/19
 
провадження № 61-17463св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,
 
вирішуючи питання про прийняття до розгляду уточнень до касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду                  м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації,                                     про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації,                                      про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , справу № 754/9014/19 витребувано                                           з Деснянського районного суду м. Києва. Роз`яснено право та зазначено строк на подачу відзиву, який за формою і змістом має відповідати статті                             395 ЦПК України.
 
24 лютого 2021 року на електронну адресу Верховного Суду надійшли уточнення до касаційної скарги ОСОБА_1 , які не підписані                                             електронним цифровим підписом учасника справи.
 
Зазначена заява не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом                       та підлягає поверненню з таких підстав.
 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої, четвертої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
 
Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). 
 
Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.
 
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено,                 що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
 
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ -                  це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами,                               що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).
 
Заява ОСОБА_1 щодо уточнень до касаційної скарги надійшла                       на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в електронній формі без скріплення її електронним цифровим підписом заявника, що підтверджується довідкою, складеною відділом забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, тому вважається такою,                                що не підписана особою, яка її подала та підлягає поверненню заявнику без розгляду.
 
25 лютого 2021 року, тобто з пропуском процесуального строку                  ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду аналогічні уточнення до касаційної скарги тим, які були попередньо надіслані нею електронною поштою. 
 
Відповідно до частини першої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку                                   на касаційне оскарження.
 
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений                         та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).
 
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи,                        а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). 
 
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
 
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
 
Заявник мала процесуальний строк для надання уточнень до своєї касаційної скарги, однак вона не скористалася процесуальними правами,                                 не проявила належної обачності у захисті своїх прав.
 
Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України, частиною першої                статті 398 ЦПК України суд, установив, що уточнення до касаційних скаргподані без додержання вимог цих статей, і тому повертає заявнику без розгляду.
 
Керуючись частиною четвертою статті 183 ЦПК, частиною першої                статті 398 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Уточнення до касаційнї скарги  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними, повернути заявнику без розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              О. М. Осіян
 
                                                                                                             О. В. Білоконь 
 
                                                                                                             Н. Ю. Сакара