ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.	Справа № 520/15102/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс", Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.),  по справі № 520/15102/2020
          за позовом        Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017"  
          до    Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України                
          про визнання протиправним та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" (далі - ОСББ "Черемушки-2017", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати постанови Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України:
- про стягнення виконавчого збору від 26.08.2020 ВП №62834130 та ВП №62834069; 
- про накладення штрафу від  09.09.2020 ВП №62861866 та від 24.09.2020 ВП №62861866.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 задоволено позов.
Визнано протиправними та скасовано постанови від 26.08.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 720,38 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62834130, про стягнення виконавчого збору у розмірі 550,00 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62834069, винесені старшим державним виконавцем Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Молотиловою В.В. 
Визнано протиправними та скасовано постанови від 09.09.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62861866, від 24.09.2020 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62861866, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Молотиловою В.В.
Шевченківський Відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (далі - відповідач) та ТОВ «Ектів Оперейшнс» (далі - апелянт), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просили його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у  задоволенні позову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.   
В обґрунтування зазначили, що позивачем пропущено строк звернення до суду щодо оскарження постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, проте судом не вирішено питання про поновлення строку, що є  порушенням процесуальних норм права. Також  судом не надано правової оцінки  доказам, наданих відповідачем, не враховано не вжиття позивачем заходів щодо виконання судового рішення, не застосовано  практику Верховного Суду  за 2020 рік щодо розгляду справи по оскарженню постанов про стягнення виконавчого збору, також розглянуто справу без  залучення до участі у справі   стягувача у виконавчому провадженні.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В відзиві зазначив, що виконав судові накази до відкриття виконавчого провадження, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття  постанов про стягнення виконавчого збору. Наказ суду зобов`язального характеру ним не виконаний з поважних причин, а саме з підстав відсутності стягувача за місцезнаходженням, а тому штраф за не виконання судового наказу державним виконавцем застосовано не правомірно.  Пропущенний строк звернення до суду, за заявою позивача, поновлено судом першої інстанції, про що прийнята відповідна ухвала.
Також позивачем подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Ектів Оперейшнс», в якому просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства, оскільки апелянтом не зазначено, яким саме чином оскаржуване судове рішення  безпосередньо вплинуло на його права, інтереси  чи обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиви на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги підлягають  частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 06.08.2020  Господарським судом Харківської області у справі № 922/ 3812/19  видано накази про стягнення з ОСББ "Черемушки-2017" на користь ТОВ "Ектів Оперейшнс":
- суми 7203,75 грн (далі - Наказ 1). 
- суми 5 500,00 грн (далі - Наказ 2). 
18.08.2020 Господарським судом Харківської області по справі                            №922/3812/19 видано наказ, яким зобов`язано ОСББ “Черемушки-2017” надати ТОВ “Ектів Оперейшнс” для ознайомлення:
- оригінали рішень (протоколів) зборів (у тому числі установчих) співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року та відповідні листки опитування за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року; 
річні звіти ОСББ “Черемушки-2017” за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року, із можливістю за рахунок ТОВ “Ектів Оперейшнс” зробити копії зазначених документів (далі – Наказ 3) (т. 1 а.с. 158).
Зазначені накази пред`явлені до примусового виконання, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2020 №62834130,  №62834069, від 21.08.2020 №62861866.
26.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСББ“Черемушки-2017”   у розмірі 720,38 грн в межах виконавчого провадження ВП №62834130 (т. 1 а.с. 26).  
26.08.2020 постановою державного виконавця стягнуто виконавчий збір з ОСББ“Черемушки-2017” у розмірі 550,00 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62834069 (т. 1 а.с. 29).
09.09.2020 постановою державного виконавця накладено штраф на ОСББ“Черемушки-2017” у розмірі 5 100,00 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62861866  за не виконання рішення суду у наданий виконавцем строк без поважних причин (т. 1 а.с. 35-36).
24.09.2020 постановою державного виконавця накладено штраф на ОСББ“Черемушки-2017” у розмірі 10 200 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62861866 за не виконання рішення суду у наданий виконавцем строк без поважних причин (т. 1 а.с. 38-39).
20.10.2020 ухвалою Господарського суду Харківської області визнано накази Господарського суду Харківської області від 06.08.2020 такими, що не підлягають виконанню (т. 1 а.с. 45-47).
20.10.2020 ОСББ“Черемушки-2017” звернулося до державного виконавця з заявою про закінчення виконавчих проваджень (т. 1 а.с. 48). 
Позивач, не погоджуючись з постановами відповідача про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанови відповідача прийняті не в порядку та спосіб, визначені чинним законодавством.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо постанов про стягнення виконавчого збору.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження». 
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
З аналізу вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Судом першої інстанції вірно встановлено та визнано сторонами, що боржником добровільно сплачено борг 10.08.2020, отже до  відкриття виконавчих проваджень (18.08.2020) , що  підтверджується платіжними дорученнями від 10.08.2020 (т. 1 а.с. 40 - 42).
Про добровільну  сплату боргу , поза межами виконавчих проваджень  позивач повідомив  стягувача та державного виконавця , що підтверджується листами від 11.08.2020, 19.08.2020.
26.08.2020 державним виконавцем прийняті постанови про стягнення виконавчого збору ВП №62834130, ВП №62834069 .
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, про що прийнято ухвалу від 17.11.2020.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження. У світлі цих обставин судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції поновив пропущений строк, не вказавши чітких причин такого рішення.
Проте такі висновки є помилковими.
Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»  рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувані постанови направлялися відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
Позивач стверджує, що постанови від 26.08.2020 він не отримував, про факт їх наявності дізнався лише 02.11.2020 шляхом доступу до інформації про виконавче провадження , та в 10 денний строк, звернувся до суду 03.11.2020. До позовної заяви позивачем подано  клопотання про поновлення строку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.09.2020 позивач ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить його особистий підпис на виконавчому провадженні.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг, що саме з цієї дати (01.09.2020) позивач  мав можливість дізнатися про наявність постанов від 26.08.2020,  проте до суду звернувся лише 03.11.2020. Доказів наявності поважних причин які перешкоджали зверненню до суду раніше матеріали справи не містять.
Отже,  позовні вимоги в частині оскарження постанов про стягнення виконавчого збору від 26.08.2020 підлягають залишенню без розгляду, а судове рішення в цій частині скасуванню.
Щодо постанов відповідача про накладення штрафу.
Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у державного виконавця перебуває судове рішення немайнового характеру -судовий наказ № 922/3812/19 від 18.08.2020 , яким зобов`язано ОСББ “Черемушки-2017” надати ТОВ “Ектів Оперейшнс” для ознайомлення:
- оригінали рішень (протоколів) зборів (у тому числі установчих) співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року та відповідні листки опитування за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року; 
- річні звіти ОСББ “Черемушки-2017” за період з 14.06.2018 по листопад 2019 року, із можливістю за рахунок ТОВ “Ектів Оперейшнс” зробити копії зазначених документів (далі – Наказ 3), та надано строк для виконання рішення до 07.09.2020.
Зазначений наказ пред`явлено до примусового виконання та 21.08.2020 державним виконавцем  винесено постанову про відкриття ВП № 62861866 та боржнику надано  10 денний строк для його виконання.
Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
 Аналізуючи наведені положення законодавства, колегія суддів зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII .
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.01.2020 по справі № 640/9234/19.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
 Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
 Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
В спірному випадку причиною невиконання наказу суду позивач зазначає відсутність  стягувача за місцем знаходження , неотримання або відкрите ігнорування пропозицій боржника щодо часу, місяця та способу надання документів.
В підтвердження зазначених обставин позивач посилається направлення листів  28.08.2020 ОСББ“Черемушки-2017” до ТОВ « Ектів Оперейшнс»  з проханням  узгодити дату та час для прибуття за юридичною адресою стягувача: 61057, м. Харків, вул. Сумська, 10 для можливості виконання судового наказу (т. 1 а.с. 52-55),  акт про відсутність стягувача  за місцезнаходженням від 02.09.2020 складений позивачем  (т. 1 а.с. 56,59), а також лист Київського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області від 08.09.2020 про відсутність ТОВ « Ектів Оперейшенс» за місцезнаходженням. (т.1 а.с.59) . 
03.09.2020 ОСББ “Черемушки-2017” повідомлено державного виконавця  про неможливість виконати судове рішення та проханням винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документу або звернутися до Господарського суду Харківської області із заявою про зміну  способу або порядку виконання наказу № 922/3812/19 від 18.08.2020 (т. 1 а.с.49-51).
Суд першої інстанції вважав зазначені докази належними та такими, що свідчать про поважність причин не виконання судового наказу.
Проте, під час апеляційного розгляду встановлено, що 08.09.2020 стягувач звертався до державного виконавця із повідомленням про невиконання боржником рішення без поважних причин.
09.09.2020 державним виконавцем  винесено постанову про накладення штрафу на ОСББ“Черемушки-2017” у розмірі 5 100,00 грн в межах виконавчого провадження по ВП 62861866  за не виконання рішення суду у наданий виконавцем строк без поважних причин. 
Зазначеною постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що стягувачем боржнику неодноразово направлялися вимоги від 14.09.2020, 17.09.2020, в яких боржнику було запропоновано передати відповідну письмову інформацію та оригінали документів для ознайомлення. 
У призначений час та дати боржник за адресою розташування стягувача не з`явився, засобами телефонного зв`язку стягувача не повідомляв про бажаний час та дати вчинення дій, направлених на виконання рішення суду.
24.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСББ“Черемушки-2017”  у розмірі 10 200 грн в межах виконавчого провадження по ВП 62861866 за не виконання рішення суду у наданий виконавцем строк без поважних причин.
Зазначені постанови про накладення штрафу надіслані державним виконавцем на адресу боржника.
Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про вчинення ОСББ “Черемушки-2017” всіх можливих дій для виконання судового наказу та наявність поважних причин не виконання судового рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1 ,5ст.24 Закону № 1404 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.  У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Відповідно до п. 6 розділу І  Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012,  під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Крім того, діючим законодавством не визначено повноважень органів поліції встановлювати місцезнаходження юридичних осіб. 
Колегія суддів зазначає, що факт відсутності стягувача за юридичною адресою  має бути встановлений державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій та зафіксований відповідним актом.
Отже, акт від 02.09.2020, складений позивачем, а також лист Національної поліції від 08.09.2020 не є належними доказами в підтвердження відсутності  ТОВ «Ектів Оперейшнс» за юридичною адресою. Інших доказів, якіб свідчили про наявність поважних причин не виконання судового рішення позивачем до суду не надано.
Таким чином, судом першої інстанції не вірно надано оцінку доказам, наявним в справі. 
Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону № 1404-19 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Державним виконавцем встановлено не виконання судового наказу боржником, та  правомірно винесено постанови про накладення штрафу на позивача, оскільки  ОСББ “Черемушки-2017” не виконано рішення суду без поважних причин.
Отже, відповідачем правомірно винесено постанови про накладення штрафу від 09.09.2020 та 24.09.2020, оскільки  ОСББ “Черемушки-2017” не виконано рішення суду без поважних причин.
Суд першої інстанції вищенаведене не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. 
Доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених  п.п.1-4   ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження , мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.. Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
Апелянти стверджують, що боржник повинен був дізнатися про винесення цих постанов саме у день їх прийняття, оскільки має доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження. 
Колегія суддів зазначає, що приписами Закону України " Про виконавче провадження " не передбачено обов`язку учасника виконавчого провадження  слідкувати та самостійно ознайомлюватися з ходом виконавчого провадження та вчиненими діями державного виконавця. Обов`язком державного виконавця є ознайомлення учасників виконавчого провадження з вчиненими діями, а ознайомлення учасниками виконавчого провадження з вчиненими діями останнього є їх правом.
Отже доказів, які б спростовували твердження позивача про обізнаність із даними постановами лише 02.11.2020 матеріали справи не містять, а тому в цій частині позов пред`явлено позивачем в межах 10 денного строку з моменту коли особа дізналася про порушення свого права.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України”, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс"   задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року по справі № 520/15102/2020  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги в  частині  визнання протиправними та скасування постанов від 26.08.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 720,38 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62834130, про стягнення виконавчого збору у розмірі 550,00 грн в межах виконавчого провадження по ВП №62834069, винесені старшим державним виконавцем Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Молотиловою В.В.- залишити без розгляду.
В іншій частині в задоволені позову відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій