ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/168/21 Головуючий в 1-й інстанції – Фетісов М.В.
Єдиний унікальний № 334/6337/20 
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП                 Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 лютого 2021 року                                                м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Петрова Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Петрова Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 29.10.2020 о 00.35 годині у м. Запоріжжі по вул. Михайла Грушевського, біля будинку № 201, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla реєстраційний № НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у спеціалізованому закладі КНП «ОКЗзНПД» ЗОР водій відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Петров Г.М., який діє  в інтересах ОСОБА_1  вважає, що вказана постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021 р. є незаконною та необґрунтованою, та підлягає скасуванню.
Зауважує, що протокол серії ДПР 18 № 360392 про адміністративне правопорушення було складено в одному екземплярі та ОСОБА_1 не надавався. 
Крім того у протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського.
Дослівно суть порушення сформульована таким чином: «керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у спеціалізованому медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків».
Однак, відповідно п. 4 Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Проте, жодної з цих ознак поліцейським не встановлено.
У зв`язку з цим звинувачення є незрозумілими, адже воно складається, по-перше, з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (якого саме не зазначено), незрозуміло, в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду (невідомо якого).
Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється).
У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду.
Також, згідно ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, проте, всупереч цієї норми закону, права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 не роз`яснювалися.
У постанові судді зазначено, що із значеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.
Проте, в протоколі відсутня відмітка та підпис про отримання ним другого екземпляру протоколу.
Зауважує, що в постанові судді зазначено, що факт ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП підтверджується відеозаписом, проте, це також не відповідає дійсності, оскільки відеозапис про складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП взагалі відсутній. Відеозапис підтверджує лише факт складання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, за рух на автомобілі без ввімкненого світла фар.
Також зауважує, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначені пояснення спочатку були підготовлені поліцейськими та були абсолютно ідентичними, однак, свідки своєю рукою дописали пояснення, що при них «признаков наркотического опьянения не выявлено», які є дійсними та відповідають фактичним обставинам справи.
Зауважує, що в матеріалах, доданих до протоколу, відсутні достатні дані, які б об`єктивно підтверджували, що у ОСОБА_1 поліцейськими дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що, в свою чергу, давало б підстави для направлення останнього на огляд у встановленому законом порядку.
В матеріалах справи міститься рапорт поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Зауважує, що відеозапис складається з п`яти файлів, які не є безперервними та були зняти з проміжком часу, та данні фрагменти відео не підтверджують фактів, викладених в оскаржуваній постанові, а більшість файлів цього відео відображають лише спілкування поліцейських з ОСОБА_1 з приводу складання протоколу за ст. 126 КУпАП, дані файли відеозапису не містять записів: про складання прототоклу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП; про видачу направлення на проходження огляду на стан сп`яніння;про роз`яснення йому прав, в тому числі про відмову від проходження такого огляду та наслідки такої відмови.
Просить постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021 p., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , захисника Петрова Г.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360392 від 29.10.2020, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 отримав водійське посвідчення серії НОМЕР_3 кат. «А», «В», «В1», «С», «С1» від 20.09.2011; архівом адмінправопорушень, відповідно до якого 05.01.2020 ОСОБА_6 був притягнутий до відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, направленням на огляд водія ТЗ з метою встановлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗзНПД» ЗОР від 29.10.2020, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі; рапортом поліцейського Котова О., відповідно до якого 29.10.2020 о 00.35 год. в м. Запоріжжі по вул. М. Грушевського, біля буд. 201 було зупинено ТЗ Toyota Corolla, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в темну пору доби керував автомобілем без ввімкнених фар ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 (а) ПДР України та за що відносно нього було складено постанову про адміністративне порушення серії БАА № 596502 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та вилучено водійське посвідчення, видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_4 . Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в КНП «ОКЗзНПД» ЗОР, але водій ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі в присутності двох свідків, відеозаписом з бодікамер поліцейських та відеореєстратора поліцейського автомобіля. 

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376. 

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта щодо відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, не спростовують висновків судді, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній порушив вимоги п.2.5 ПДР, який зобов`язує особу на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

       Доводи апелянта з приводу того, щопротокол серії ДПР 18 № 360392 про адміністративне правопорушення було складено в одному екземплярі та ОСОБА_1 не надавався, права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП ОСОБА_1  не роз`яснювалися і в протоколі відсутня відмітка та підпис про отримання ним другого екземпляру протоколу, є необґрунтованими, оскільки, дійсно і як зауважив суд першої інстанції і з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що з зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що міститься в протоколі його підпис, зауважень та пояснень з цього приводу в протоколі від ОСОБА_1 не зафіксовано.

Доводи апелянта про те, що звинувачення є незрозумілими, адже воно складається, по-перше, з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (якого саме не зазначено), незрозуміло, в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду (невідомо якого), у протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського,  адже жодної з ознак наркотичного сп`яніння поліцейським не встановлено, є також необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla реєстраційний № НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у спеціалізованому закладі КНП «ОКЗзНПД» ЗОР водій відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

        Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. 
Наявність ознак наркотичного сп`яніння були вказані поліцейським в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.10.2020 року (а.с.4).
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкції), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апелянта з приводу того, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду є також необґрунтованим, оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного а не алкогольного сп`яніння, а огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в мед закладі.

Доводи апелянта з приводу того, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, є також необґрунтованими, оскільки дійсно, як підкреслив суд першої інстанції вказаний рапорт узгоджуються з іншими доказами та не є однозначним доказом правопорушення. 

Доводи апелянта з приводу того, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи були підготовлені поліцейськими та були абсолютно ідентичними, однак, свідки своєю рукою дописали пояснення, що при них «признаков наркотического опьянения не выявлено», які є дійсними та відповідають фактичним обставинам справи і в матеріалах, доданих до протоколу, відсутні достатні дані, які б об`єктивно підтверджували, що у ОСОБА_1 поліцейськими дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що, в свою чергу, давало б підстави для направлення останнього на огляд у встановленому законом порядку, є також необґрунтованими, оскільки необхідною умовою законності проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є присутність при ньому двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП).
Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.
Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведених огляду, а не для виявлення ознак будь-якого сп`яніння у особи, стосовно якої пропонується або проводиться такий огляд,  крім того,  як зауважив районний суд,  відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 повноваження щодо встановлення таких ознак належать лише поліцейським.
Крім того, в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення, ставити під сумнів які підстав не вбачається, про те, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.6 Розділу Х Наказу МВСУ від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та п.8 Постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доводи апелянта з приводу того, що відеозапис складається з п`яти файлів, які не є безперервними та були зняти з проміжком часу, та данні фрагменти відео не підтверджують фактів, викладених в оскаржуваній постанові, а більшість файлів цього відео відображають лише спілкування поліцейських з ОСОБА_1 з приводу складання протоколу за ст. 126 КУпАП, дані файли відеозапису не містять записів: про складання протоколу відносно ОСОБА_1  за ст. 130 ч. 1 КУпАП; про видачу направлення на проходження огляду на стан сп`яніння;про роз`яснення йому прав, в тому числі про відмову від проходження такого огляду та наслідки такої відмови, також є необґрунтованими, оскільки з переглянутих відеофайлів подій правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 на вимогу пройти освідчення в мед закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовляється, таким чином, той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме зафіксовано факт його відмови від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.
Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційному порядку перевірено, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Петрова Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 334/6337/20