РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року
м. Рівне

Справа № 570/5535/17
Провадження № 22-ц/4815/75/21

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Левчук О.В.

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Шептицька С.С.,
за участю: ОСОБА_1 , Курило Р.М. , Жуковський О.В. ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1  та її представника Мороз Людмили Святославівни  на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_5 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Омельяненко Ірина Валеріївна про  визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2017 року  ОСОБА_1  звернулась із зазначеним позовом в якому зазначає, що вона є спадкоємцем майна після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала намір успадкувати земельну ділянку площею 0,09 га, що в садівницькому кооперативі «Городищенський» Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області. 
Як стало їй відомо, 21.05.2013 року між її батьком та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки. Вона вважає цей правочин таким, що не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. 
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року позов  ОСОБА_1  до  ОСОБА_5 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Омельяненко Ірина Валеріївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним - залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_1  та її представник Мороз Л.С.  подали апеляційні скарги в яких доводять про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує, що нею не було допущено жодної нявки в судове засідання без поважних причин, усі причини відкладення були пов`язанні з її хворобою, введенням карантину по всій території України, перебуванням на самоізоляції та відпусткою судді.
Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року позов скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Мороз Л.С. у своїй апеляційній скарзі вказує, що під час розгляду даної цивільної справи не було жодного випадку щоб позивач чи його представник безпідставно не з`явились до суду.
Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року позов скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційні скарги  ОСОБА_1 та її представника, представник ОСОБА_5 зазначає, що карантинні обмеження не перешкоджали розгляду справи, так як з 22 травня 2020 року Кабмін послабив обмеження.
Також зазначає, що причини неявки через необізнаність про дату проведення судового засідання не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять докази на підтвердження належного та своєчасного повідомлення про дати проведення судових засідань. 
Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
ОСОБА_1 та її представник адвокат Курило Р.М. в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
ОСОБА_1 від послуг адвоката Мороз Л.С. в судовому засіданні відмовилась, а вирішення поданої Мороз Л.С. апеляційної скарги вданій справі віднесла на розсуд суду.
Представник ОСОБА_5 адвокат Жуковський О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст.2 ЦПК України:
1. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
2. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
3. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:
1) верховенство права;
2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;
3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;
4) змагальність сторін;
5) диспозитивність;
6) пропорційність;
7) обов`язковість судового рішення;
8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;
9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;
10) розумність строків розгляду справи судом;
11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;
12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст.121 ЦПК України:
1. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.
2. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Згідно ст.210 ЦПК України :
1. Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
2. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2017 року  ОСОБА_1 звернулась із зазначеним позовом.
Розгляд позовної заяви неодноразово відкладався, так, зокрема 09.01.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 (т.2 а.с. 119). Розгляд справи відкладено на 31.03.2020 року.
31.03.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через впровадження карантину (т.2 а.с. 128). Розгляд справи відкладено на 20.05.2020 року.
19.05.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через впровадження карантину (т.2 а.с. 133). Розгляд справи відкладено на 06.07.2020 року.
06.07.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через впровадження карантину (т.2 а.с. 139). Розгляд справи відкладено на 12.08.2020 року.
11.08.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через впровадження карантину (т.2 а.с. 165). Розгляд справи відкладено на 05.10.2020 року.
05.10.2020 року від представника позивача Мороз Л.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через впровадження карантину (т.2 а.с. 169).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією. Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.
Як випливає зі змісту ч.5 ст.130 та ч.3 ст.131 ЦПК України та аналізуючи вищенаведене, представник ОСОБА_1 адвокат Мороз Л.С. знала про дату та час проведення кожного з судових засідань про що свідчать неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, то відповідно вважається повідомленою і її довірителька.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
ОСОБА_1 жодного разу не повідомила про причини своєї неявки місцевий суд.
Отже, зокрема останні три рази неявки, позивачці та її представнику введенні карантинні заходи не перешкоджали прибути в судове засідання для розгляду справи по суті спору.
Враховуючи, що позивачка, яка звернулась до суду за захистом свого права, яке вважала порушеним, сім разів поспіль не з`явилася до суду, то така її поведінка обґрунтовано місцевим судом розцінена, як зловживання правами: умисні дії позивачки фактичного характеру, спрямовані на затягування строків розгляду справи, ухилення від участі в судових засіданнях.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення суду першої інстанції про залишення позову без розгляду і колегія суддів погоджується із оцінкою доказів та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано процесуальні норми, в зв`язку із чим подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржену ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1  та її представника Мороз Людмили Святославівни  залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                                         С.В. Боймиструк
Судді:                                                                                                     Н.М. Ковальчук 
                                                                                С.С. Шимків