ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року	Львів	Справа № 500/2987/20 пров. № А/857/1000/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Затолочного В.С., Курильця А.Р.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (головуючий суддя: Баб`юк П.М., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Тернопільській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 08.10.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Тернопільській області щодо не проведення оформлення та подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки за формою згідно із Додатком 2 до Порядку № 45, затвердженого Постановою КМУ № 45 у редакції від 01.01.2016, про розмір  грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року) та у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 30.01.2020 перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Тернопільській області оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідку за формою згідно із Додатком 2 до Порядку № 45, затвердженого Постановою КМУ № 45 у редакції від 01.01.2016 про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року) та у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 30.01.2020 перерахунку основного розміру пенсії.
Обґрунтовує позов тим, що отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправними та скасовано п.6 Постанови № 103. Таким чином, з 30.01.2020 відновлено дію п. 4 Постанови № 704 в редакції, що діяла до 21.02.2018, а саме: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14». Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/З858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 Постанова № 103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2018 № 45 (далі Порядок № 45), в якому було визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення без зазначення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
З урахуванням зазначеного, позивач вважає протиправними та такими, що порушують його право на належний соціальний захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення, дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у виготовленні та скеруванні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цим позовом.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідач, 05.02.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У відповідності до ст. 195 КАС України, судове засідання проведено в режимі відеоконференції.
Позивач та його представник Костишин В.М., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просять апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.
Представник відповідача Денисюк Н.І., у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просила її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 262-XII.
Відповідач підготував та надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача № 0154-234/22 від 10.08.2020 станом на 05.03.2019, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повернуло відповідачу дану довідку без виконання, мотивуючи тим, що після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103 інших рішень Урядом про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося (лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0319-5/12622 від 20.08.2020).
Позивач 19.08.2020 звернувся із заявою до начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області з проханням здійснити перерахунок розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавок, підвищення, пенсії, відповідно до норм приміток Додатків №1 та №14 Постанови № 704, виходячи із розрахункової величини - 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, та надіслати до ГУ ПФУ в Тернопільській області нову довідку за формою згідно із Додатком 2 до Порядку № 45 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 30.01.2020.
Листом від 21.09.2020 № С-384-234/22 відповідач відмовив позивачу у задоволенні такої заяви у зв`язку з відсутністю правових підстав для проведення відповідного перерахунку.
Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача від 21.09.2020 № С-384-234/22, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підготовлена відповідачем довідка про розмір грошового забезпечення позивача № 0154-234/22 від 10.08.2020, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що була надіслана до ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідає вимогам статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 704, а тому будь-яких порушень в діях відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Тернопільській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2  ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 1 березня 2018 року (далі Постанова № 704 ), 
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Разом з тим, згідно пунктом 1 Примітки Додатку 1 Постанови № 704 «Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Згідно Примітки Додатку 14 «Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом  на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Проте, Постановою № 103, яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 останньої викладено у новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Однак, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що згідно з Постановою № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів у спірний період не застосовується.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 6 Постанови № 103, яким внесені зміни, зокрема, до пункту 4 Постанови № 704, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано.
Отже, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Так, пунктом 4 Постанови № 704, визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Відтак, у тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі – Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Норми пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття Постанови № 704, так і станом на 29 січня 2020 року та неконституційними не визнавалися.
У свою чергу, Постанова № 704 є підзаконним нормативно-правовим актом.  Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.  Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України .
Відтак, вказаний пункт Постанови № 704 в частині, яка суперечить нормам розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII, не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розв`язання колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону № 774-VІІІ та пункту 4 Постанови № 704 «у редакції до внесення змін Постановою № 103) перевагу належить віддати положенням Закону, як акту права вищої юридичної сили з урахуванням статті 8 Конституції України, з огляду на те, що пункт 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратив чинності і за юридичною силою є вищою за приписи пункту 4 Постанови № 704 (у редакції до внесення змін Постановою № 103), тому відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати.
Отже, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина-розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем вже видавалася довідка про розмір грошового забезпечення позивача за посадою, яка є відповідною (аналогічною) останній штатній посаді станом на 05.03.2019 для перерахунку його пенсії (довідка № С-154-234/22 від 10.08.2020, а. с. 73). Так, у цій довідці зазначено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад (ПО), оклад за військовим званням (ОВЗ) генерал майор; надбавка за вислугу років (НВР), від (ПО+ОВЗ) у розмірі 50%; надбавка за особливості проходження служби, від (ПО+ОВЗ+НВР) у розмірі 71%; надбавка за службу в умовах режимних обмежень, від (ПО) у розмірі 20%; доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі, від (ПО) у розмірі 20% та премія, від (ПО) у розмірі 10%. Крім, цього в довідці № С-154-234/22 від 10.08.2020 є посилання на Постанову № 703, якою передбачено підвищення грошового забезпечення військовослужбовців силових структур шляхом збільшення посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, а також міститься посилання на рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 щодо здійснення обчислення перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсій.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що підготовлена відповідачем довідка про розмір грошового забезпечення позивача, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що була надіслана до ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідає вимогам статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 704.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи, також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року по справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ, згідно яких: « 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». За змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем не надано доказів того, що станом на 29 січня 2020 року відбулись зміни розміру грошового забезпечення, як обов`язкової передумови для виникнення у відповідача обов`язку зі складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для перерахунку пенсії. Натомість, відповідачем подано довідку № 44 від 29.01.2021, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців УСБУ в Тернопільській області в період з 02.03.2018 по 29.01.2021 не змінювалися (а. с. 176). Що у свою чергу, виключає можливість відповідача видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, із застосуванням розрахункової величини, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік».
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову щодо визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 500/2987/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 19.02.2021