ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12546/20	
                                                                                          Суддя І інстанції – Дєєв М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невиплати вихідної допомоги ОСОБА_1 та щодо невиплати середнього заробітку та весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 22124,01 (двадцять дві тисячі сто двадцять чотири гривні одна копійка).
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 15.05.2020 року по день фактичного розрахунку з урахуванням середньоденного розміру 1079,22 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року зупинено провадження у справі №160/12546/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням №160/5937/20.
Підставою для зупинення провадження у справі стало те, що наявність у позивача права на отримання вихідної допомоги, у зв`язку із звільненням за наказом прокурора Дніпропетровської області №386к від 30.04.2020 року, не може досліджуватись судом до встановлення правомірності самого наказу №386к від 30.04.2020 року, що є предметом розгляду у іншій справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, згідно з якою просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на відсутність підстав для зупинення розгляду адміністративної справи №160/12546/20 до набрання законної сили рішенням №160/5937/20, оскільки розгляд справи №160/5937/20 жодним чином не впливає на розгляд справи №160/12546/20, адже встановлення факту законності або незаконності наказу прокурора Дніпропетровської області №386к від 30.04.2020 року про звільнення позивача ніяким чином не впливає на факт порушення Дніпропетровською обласною прокуратурою норм закону щодо виплати вихідної допомоги при звільненні.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровська обласна прокуратура просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник Дніпропетровської обласної прокуратури заперечував проти її задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  наступних висновків.
Пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України      встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
В той же час, пункт 3 частини 1   статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України      визначає, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
З матеріалів справи №160/12546/20 вбачається, що позивач наполягає на тому, що до нього підлягають застосуванню положення статті 44 Кодексу законів про працю України, які визначають, що припиненні трудового договору з підстав, зазначених зокрема у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку
Разом з цим, позивача було звільнено з посади прокурора відділу представництва при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури з 14.05.2020 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» до ст. 40 КЗпП України внесено зміни, згідно з якими особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 цієї статті, а також особливості застосування до них положень ч. 2 цієї статті, ст.ст. 42, 42-1, ч.ч. 1-3 ст. 49-2, ст. 74, ч.З ст. 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.
Тобто з дня набрання чинності цим Законом, особливості застосування до прокурорів положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 42-1, ч. ч. 1-3, ст. 49-2, ст. 74, ч. З ст. 121 КЗпП України, встановлюються Законом України «Про прокуратуру».
В свою чергу, Законом України «Про прокуратуру» не передбачено виплату вихідної допомоги у разі звільнення прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 цього Закону.
Таким чином, наведене свідчить, що предмет спору у даній справі безпосередньо пов`язаний зі звільненням позивача.
Водночас, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу, що правомірність звільнення позивача згідно наказом прокурора Дніпропетровської області №386к від 30.04.2020 року є предметом судового розгляду у справі №160/5937/20, результат вирішення якої безпосередньо впливає на предмет спору у даній справі.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 311, 312,315, 320, 321, 328, 329 КАС України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 18 березня 2021 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова