П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2314/20	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді -  Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                   Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, за участю третьої особи факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про визнання частково протиправними та скасування наказів про притягнення до матеріальної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, в якій просив визнати протиправним та скасувати п.3 наказу № 106 від 02.06.2020 та п.5 наказу № 431 від 20.02.2020 начальника Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності у повному розмірі на суму 600  131,22 грн.
Позивач обґрунтовує позов тим, що він є матеріально  відповідальною особою за тренажер КТС-18(літака СУ-25), крадіжки з якого вчинено у вихідні дні в період з 22.02.2020 та 29.02.2020. ОСОБА_1 вказує, що особа несе матеріальну відповідальність за розкрадання військового майна, яке сталося з її вини, а тому відповідач повинен був довести, що крадіжка була вчинена в результаті винних дій позивача із зазначенням, в чому вони полягають. З актом службового розслідування позивача не ознайомлювали, службове розслідування проведено з грубим порушенням, є необ`єктивним. Зі спірних наказів не вбачається відомостей про те, в чому саме полягало скоєне правопорушення позивачем, не встановлено ступень вини, конкретних дій чи бездіяльності, які призвели до виникнення нестачі втраченого майна. Крім того, за фактами крадіжок Третім слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР м. Миколаєва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР №62020150000000201 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Відповідач надав  суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки службове розслідування проведено відповідно до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, що затверджено  наказом Міністра оборони від 21.11.2017  №608, в ході якого встановлено, що матеріально-відповідальною особою за тренажер КТЛ-18 є позивач, який грубо порушив заходи для забезпечення охорони військового майна, а саме не здав під охорону об`єкт. Встановлені факти недисциплінованості та неналежного виконання обов`язків позивачем  призвели до нестачі (розкрадання) військового майна.
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що слідством не встановлено точну дату, коли сталася крадіжка, тому неможливо стверджувати, що позивач в той день був в добовому наряді та не здав будівлю тренажера під охорону. Під охорону будівлі НТК здають старші посадові особи НТК, а не позивач, який є найнижчою ланкою в підрозділі навчально-тренувального комплексу Факультету.
Ухвалою суду від 31.08.2020 залучено до участі у справі  в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу університету.
Третя особа надала суду пояснення, в яких позов не визнає, оскільки позивач несе безпосередньо відповідальність за збереження техніки та майна групи. Службовим розслідуванням встановлено, що сигналізація від приміщень (дверей) навчально-тренувального корпусу була відсутня, хоча у відповідному журналі здавання(приймання) під охорону постійно зазначається, що сигналізація включена та у справному стані. Приміщення тренажерів періодично вскривалось посадовими особами НТК, проте відповідні записи в журнал здавання(приймання) під охорону не робились. Внутрішні двері та ворота приміщень НТК на замки не зачинялись та не запечатувались. Проводити якісний зовнішній огляд споруд неможливо, в зв`язку з відсутністю світла навколо споруд та на підступах до нього. Відповідно до п.3.1.9 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого  наказом Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997,  позивач був зобов`язаний вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, огороджень, зв`язку та сигналізації та несе відповідальність за збереження майна групи. Позивач повинен був вносити пропозиції до річного плану заходів щодо капітального та поточного ремонту, рапортом повідомити свого безпосереднього начальника про необхідність вжиття додаткових заходів. Ніяких заходів направлених на збереження ввіреного військового майна позивачем не вжито, що підтверджує формальний підхід до його обов`язків, що і створило передумови до викрадання військового майна.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального  права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що з висновків суду першої інстанції про відсутність доказів складання акту приймання-передачі майна при призначенні позивача матеріально-відповідальною особою та доказів наявності блоків в тренажері на час призначення позивача на посаду, вбачаються сумніви суду щодо укомплектованості військового майна протягом декількох років, однак саме до обов`язків позивача належало здійснювати перевірку стану ввіреного майна (комплектність) та вживати заходи щодо його збереження. Висновки суду про відсутність складу правопорушення в діях позивача є невірними та спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді інженера групи обслуговування тренажерів навчально-тренувального комплексу Факультету підготовки та підвищення кваліфікації персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Наказом начальника факультету № 176агд від 27.12.2019 «Про призначення матеріально-відповідальних осіб факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил» відповідальним за тренажер КТС-18 призначений - старший лейтенант ОСОБА_1  - інженер групи обслуговування тренажерів навчально-тренувального комплексу (а.с. 17-18).
Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил ім.І. Кожедуба № 274 від 24.02.2020 призначено службове розслідування за фактом виявленої нестачі блоків в обчислювальній машині СМ-2М та блоків в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18 (літака Су-25) (а.с. 57-58).
В акті службового розслідування від 20.03.2020 (а.с. 59-101) зазначено, що:
24.02.2020 о 09:00 начальником навчально-тренувального комплексу факультету ОСОБА_2 під час вмикання тренажера КТЛ-32 в будівлі №190/62 була виявлена відсутність блоків в обчислювальній машині СМ-2М. При подальшій перевірці також була виявлена відсутність блоків в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18 в цій же будівлі та обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-9 в будівлі №189.
24.02.2020 територіальним управлінням ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом викрадання військового майна внесено кримінальне правопорушення за ч.3  ст.410 КК України  «викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, військової та спеціальної техніки».
29.02.2020 був виявлений факт повторного проникнення у будівлю № 190 та виявлено відсутність блоків в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТЛ-32 в будівлі № 190 .
Сума нанесених збитків державі складає, зокрема, за викрадення блоків тренажера КТС-18  — 618  302,82 грн.
Остання інвентаризація авіаційно-технічного майна проведена згідно наказу начальника Факультету від 22.10.2019 № 136 агд в термін з 01.11.2019 по 17.12.2019, втрат та нестач не виявлено.
Тренажер КТС-18, за який відповідальний позивач останній раз працював 21.02.2020 - з метою перевірки готовності до прибуття курсантів ХНУПС.
В період з 21.02.2020 по 24.02.2020 будівля №190 під охорону не здавалась, що підтверджується поясненнями посадових осіб та книгами приймання та здавання будівель.
У період з 09:00 22.02.2020 до 09:00 23.02.2020 старший лейтенант ОСОБА_1 , що є матеріально відповідальним за КТС-18, знаходився у добовому наряді черговим з охорони об`єктів факультету, під охорону будівлю №190 не здавав.
В.о. помічника чергового навчального корпусу, майором ОСОБА_3 належним чином не прийнято під охорону будівлю тренажерів № 62/190, яка перебувала відчиненою понад встановлений час необхідний для переодягання та підготовки до застування в наряд особового складу з 7.30 23.02.2020 по 7.00 24.02.2020.
Як наслідок, в ніч, з 23.02.2020 на 24.02.2020 невстановленими особами з будівлі тренажерів № 62/190 факультету здійснено викрадання блоків обчислювальної машини СМ-2М, чим спричинено державні збитки.
28.02.2020 прийнявши чергування та виконуючи обов`язки помічника чергового навчального корпусу підполковник ОСОБА_4 о 17:00 прийняв під охорону будівлю тренажерів № 62/190. 
29.02.2020 під час ранкового обходу території виявлено факт повторного проникнення до будівлі тренажерів № 62/190 та здійснено викрадання блоків обчислювальних машин та елементі, що містять дорогоцінні метали, про що ОСОБА_4 доповів черговому по факультету.
Акт службового розслідування (арк.15) містить висновок щодо неправомірних дій військовослужбовців та причинний зв`язок між діями військовослужбовця, та подією, що трапилась, а саме щодо позивача зазначено, що його особиста недисциплінованість та неналежне виконання обов`язків призвело до викрадення та знищення військового майна. 
Вину визначено щодо керівного складу факультету та посадових осіб добового наряду в цілому (в тому числі позивача) та зазначено, що вона виражається у формі непрямого умислу, недбалості та самовпевненості (а.с. 73).
Вбачається порушення вимог наступних нормативно-правових актів з боку посадових осіб факультету, зокрема, ОСОБА_1 порушив:
ст. 11 Статуту Внутрішньої Служби, яка зобов`язує військовослужбовця берегти державне майно,
ст. 16 Статуту Внутрішньої Служби, яка визначає, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України. А також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями,
ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів,
п.3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого  наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, який визначає вживати заходи щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони зв`язку та сигналізації;
п.п.13,14 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019, яким визначено безпосередню відповідальність за  збереження техніки та майна групи, вести документацію в відповідності з установленими вимогами.
Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. І Кожедуба №431  від 20.03.2020 за неналежне виконання вимог статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.3.19 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого  наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997, п.п.13,14 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету, затвердженого начальником факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил 13.08.2019, інженера групи обслуговування тренажерів НТК факультету старшого лейтенанта ОСОБА_1  відповідно до п.1  ст.6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі»  притягнуто до повної матеріальної відповідальності у повному розмірі  завданої з його вини шкоди 591 302,82 грн (а.с. 12-15).
Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. І Кожедуба № 106 від 02.06.2020 внесено зміни до наказу від 20.03.2020 № 431, а саме до п.5 в частині притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу, а саме інженера групи обслуговування тренажерів НТК факультету старшого лейтенанта ОСОБА_1  відповідно до п.1  ст.6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі»  притягнуто до повної матеріальної відповідальності у повному розмірі з його вини шкоди - 600  131,22 грн (а.с. 9-11).
Не погоджуючись з наказами №431  від 20.03.2020, № 106 від 02.06.2020 в частині притягнення його до матеріальної відповідальності позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відомість вмісту дорогоцінних металів та їх вартість у складі відсутніх блоків, які в своєму складі містять ДМГ тренажера КТС -18 заводський номер 0206, за який відповідальний позивач, складає 618  302,82 грн, а тому необґрунтованою  є визначена в спірному наказі сума повної матеріальної відповідальності в розмірі 600 131,22 грн. Сторони не надали суду доказів складання акта приймання-передачі майна при призначенні позивача матеріально-відповідальною особою. Відповідачем не надано суду доказів того, що блоки в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18(Су-25) були в наявності при призначенні позивача на посаду. Зазначення в акті службового розслідування про  проведення інвентаризації з 01.11.2019 по 17.12.2019, в якому зазначено, що втрат та нестач не виявлено, не може підтвердити наявність блока в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18(Су-25) станом на 27.12.2019. Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України передбачений чіткий алгоритм дій приймання-передачі військового майна. Крім того, в акті службового розслідування зазначено, що позивач не здав будівлю під охорону, що сприяло вчиненню правопорушення та викраданню майна. Порядок здачі майна під охорону не визначено, а тому відповідач не може стверджувати, що  здача будівлі під охорону позивачем є його обов`язком, невиконання якого призвело до крадіжки. В даному випадку відсутній склад правопорушення, оскільки відсутня його об`єктивна та суб`єктивна сторона, а також причинний зв`язок між бездіяльністю та діями позивача з викраденням майна
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає  Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року № 160-IX  (далі Закон України № 160-IX).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України №160-ІХ матеріальна відповідальність це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (пункт 5 статті 1  Закону України № 160-ІХ).
Частиною першою статті 3 Закону України  № 160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до частини 2 вказаної статті умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (частина третя  статті 3 Закону № 160-ІХ).
Аналіз вищенаведених норм свідчить, що притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності є можливим за умови заподіяння ним прямої дійсної шкоди. При цьому поведінка військовослужбовця має бути протиправною та перебувати у причинному зв`язку з настанням шкоди. Також необхідно встановити вину особи у заподіянні шкоди, яка за формою може бути умисною або вчинення діяння з необережності.
Відповідно до частини статті 7 Закону України № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Відомість вмісту дорогоцінних металів у складі відсутніх блоків тренажера КТС-18 заводський номер 0206, за який відповідальний позивач, свідчить, що їх вартість складає 618  302,82 грн (а.с 102). 
Вірними є посилання суду першої інстанції, що відповідачем не обґрунтовано визначення суми повної матеріальної відповідальності позивача в розмірі саме 600 131,22 грн.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема, виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Матеріали справи підтверджують, що притягнення позивача до відповідальності здійснено на підставі вищевказаної норми після проведеного службового розслідування, результати якого відображено у відповідному акті.
Порядок проведення службового розслідування визначено положеннями  статті 8 Закону України № 160-ІХ.
Так, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Згідно з пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
За наслідками службового розслідування позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності, оскільки відповідно до наказу від 27.12.2019 він призначений матеріально-відповідальною особою за тренажер КТС-18 (а.с. 17-18).
Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997  «Про затвердження Положення про військове(корабельне) господарство Збройних Сил України п.9.1.1-9.1.9 передбачено, що з метою підвищення відповідальності за керівництво військовим (корабельним) господарством і забезпечення збереження державної власності всі  посадові особи при призначеннях і переміщеннях зобов`язані здавати та приймати справи і посаду. У  роботі щодо приймання та здавання справ і посади всіма матеріально відповідальними особами військової частини (з`єднання) обов`язково бере участь внутрішня перевірочна комісія.
Приймання та здавання справ посадовими особами, що відають військовим (корабельним) господарством, оформлюється актом. До акта додаються відомості наявності і якісного стану матеріальних засобів з указанням наявності, якісного стану, надлишків і нестач, а також пояснення того, хто здає справи і посаду, про причини виникнення нестачі, надлишків.
Акт  і  відомості наявності та якісного стану матеріальних засобів підписуються тим, хто приймає, і  тим, хто здає справи  та  посаду,  а також членами комісії,  які проводили інвентаризацію  матеріальних  засобів  і  перевірку  господарськоїдіяльності військової частини (служби).
Вірними є висновки суду першої інстанції, що відповідачами не надано до суду доказів складання акта приймання-передачі майна при призначенні позивача матеріально-відповідальною особою, що не дає підстав інкримінувати йому нестачу цінних складових частин тренажера КТС-18.
Доводи апелянта, що суд першої інстанції ставить під сумнів укомплектованість військового майна протягом декількох років, є помилковими, оскільки судом по суті акцентовано увагу на неналежне виконання відповідачем дій щодо приймання-передачі військового майна під відповідальність позивача, що лишає можливості чітко визначити межі матеріальної  відповідальності останнього.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, як і до іншого виду юридичної відповідальності, необхідно встановити склад правопорушення
З акту службового розслідування від 20.03.2020 вбачається, що здійсненню крадіжки сприяла неналежна організація охорони та оборони будівель на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил ім.. І. Кожедуба  у поєднанні з неналежним виконанням своїх обов`язків керівним складом факультету та посадовими особами добового наряду.
При цьому по відношенні до позивача встановлено, що він перебуваючи у добовому наряді з 09:00 22.02.2020 по 09:00 23.02.2020, не здав під охорону будівлю №190 (КТЛ-32) (а.с. 62).
Крім того, після виявлення факту викрадення в ніч з 23.02.2020 на 24.02.2020, в період з 25.02.2020 по 27.02.2020 на факультеті працювала комісія Генерального штабу ЗСУ, яка дала рекомендації щодо покращення організації охорони приміщень, які керівним складом факультету, в тому числі ОСОБА_1 , не виконано (а.с. 63-64).
Судова колегія звертає увагу, що в акті службового розслідування від 20.03.2020 чітко визначено недоліки наказу начальника факультету від 27.12.2019 №174агд «Про організацію служби військ і освітньої діяльності», зокрема, що в ньому не визначено відповідальних посадових осіб за приміщення, об`єкти, їх режим роботи та порядок здачі під охорону (а.с. 68).
Вірними є висновки суду першої інстанції, що порядок здачі майна під охорону не визначений, а тому відповідач не може стверджувати, що  здача будівлі під охорону позивачем є його обов`язком, невиконання якого призвело до крадіжки.
Крім того, наказом №174агд від 27.12.2019 визначено, що охорону будівель навчальної бази тренажерів повинен здійснювати черговий навчального корпусу та його помічник шляхом обходу за визначеним маршрутом. Отже, наведені обставини свідчать про відсутність обов`язку позивача здавати будівлю навчальної бази тренажерів під охорону.
Матеріали справи свідчать, що позивач є матеріально-відповідальною особою за збереження комплексного тренажера літака КТС-18 (а.с. 18), проте у плані від 27.02.2020 його в якості виконавця на усунення тих чи інших недоліків чітко не визначено.
Крім того, план усунення недоліків розроблено після першого факту крадіжки та він містив різні терміни виконання, зокрема, до 02.03.2020, до 15.03.2020 і т.д., які закінчувалися після повторного факту крадіжки 29.02.2020.
За таких умов неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 мав та міг своєчасно виконати рекомендації щодо покращення організації охорони приміщень.
Слід звернути увагу, що в акті службового розслідування від 20.03.2020 чітко не конкретизовано вину позивача, а здійснено загальне посилання, що вина всіх військовослужбовців виражена у формі непрямого умислу, недбалості та самовпевненості (а.с. 73).
Враховуючи вищенаведене, зазначення причинним зв`язком між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою неналежне виконання останнім визначених обов`язків на особисту недисциплінованість є необґрунтованим.
Доводи третьої особи, що позивачем мали вживатися заходи, шляхом подання відповідних рапортів, з рекомендаціями щодо покращення захисту ввіреного йому майна не є належними, оскільки дані обставини не встановлювалися актом службового розслідування.
Враховуючи викладені правові норми  та обставини справи вірними є висновки суду першої інстанції, що за результатами службового розслідування не встановлено, що втрата майна сталася виключно з вини позивача, не доведено в результаті яких саме дій позивача завдано шкоду військовому майну, та що його поведінка була протиправною і перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди. Також відповідачем чітко не встановлено форму вини ОСОБА_1 .
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 червня 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко