Справа № 161/11846/20 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/58/21  Категорія: 39    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 січня 2021 року                                                                         місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Данилюк В.А.,
суддів Шевчук Л.Я., Осіпука В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року,
В С Т А Н О В И В :
В липні 2020 року АТ «Банк Форвард» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що 05.03.2013 року відповідач підписала Заяву № 104608781, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. 05.03.2013 року ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві ОСОБА_1 , і уклав з нею Договір про надання та використання платіжної картки № 104608781 (далі - Договір), шляхом відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та випустив на ім`я відповідачки платіжну картку. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору, в останньої станом на 17.07.2020 року виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 27459,34 грн., з яких: 25289,05 грн. - сума заборгованості та нараховані за період з 04.09.2017 року по 17.07.2020 року 2170,29 грн. - 3% річних. 04.08.2017 року та 10.03.2020 року АТ «Банк Форвард» направило відповідачу Заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором в сумі 25289,05 грн., який ОСОБА_1 було отримано. Проте в порушення цих умов Договору заборгованості в сумі 25 289,05 грн., відповідачкою погашена не була. Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» 27459,34 грн. заборгованості за Договором про надання та використання платіжної картки № 104608781 від 05.03.2013 року, а також судові витрати по справі.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року позовну заяву акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за Договором про надання та використання платіжної картки № 104608781 в сумі 27459,34 грн. (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень копійка), з яких: заборгованості за договором - 25289,05 грн.; 3% річних - 2170,29 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» судові витрати по справі, а саме: 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ «Банк Форвард» зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення винесено із дотриманням норм процесуального і матеріального права, повним, всебічним дослідженням доказів і встановленням всіх обставин у справі, просить рішення суду залишити без змін.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в даній справі без змін.
Судом встановлено, що 05.03.2013 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», із підписаною Заявою № 104608781, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки.
05.03.2013 року АТ «Банк Форвард» акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в зазначеній вище Заяві ОСОБА_1 , і уклав з нею Договір про надання та використання платіжної картки № 104608781, шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 2.1. Заяви вважаються акцептом оферти відповідачки, а саме: відкрив останній поточний рахунок № НОМЕР_3 та випустив на її ім`я платіжну картку.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Таким чином, наслідком акцепту (прийняття) АТ «Банк Форвард» оферти (пропозиції), викладеної в п. 1 Заяви ОСОБА_1 , став факт укладення Договору про картку.
Відповідно до п. 1 підписаної ОСОБА_1 .. Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по картках Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Відповідно до п. 3. Заяви ОСОБА_1 розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по картках (діючі Тарифи по картках Клієнт отримує у день отримання Картки, а також діючі Тарифи та Умови по картках, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п. 2.17. Умов по Карткам)).
При цьому, відповідно до підписаних ним (що підтверджено в п. 13) Заяви ОСОБА_1 сама запропонувала вважати вказані документи невід`ємними частинами Договору про картку. Оскільки Договір про картку укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання Заяв ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», то один примірник Заяви відповідачки залишився у неї, а ще один - у позивача (що підтверджено в п. 12 Заяви).
Відповідно до п. 3 Заяви ОСОБА_1 з Умовами по картках та Тарифами ознайомлена, повністю згідна, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись.
Відповідно до п. 4.1. Умов по картках, які є невід`ємною частиною Договору про картку, заборгованість Клієнта перед Банком за цим договором виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, визначених Договором про картку (у тому числі Тарифами та/або Умовами по карткам).
Відповідно до п. 7.10. Умов по картках Клієнт зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по картках, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п. 8.9. Умов по картках Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором про картку (у тому числі Умовами по карткам та/або Тарифами).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконала умови Договору про картку, у зв`язку з чим у неї станом на 17.07.2020 року виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 27459,34 грн. з яких: 25 289,05 грн. - сума заборгованості за Договором про картку; 2170,29 грн. - три проценти річних (розрахунок: сума заборгованості - 25289,05 грн.; період розрахунку: з 04.09.2017 р. (перший день після закінчення 30-денного строку оплати Заключного рахунку-виписки) по 17.07.2020р. - всього 1047 днів.; сума трьох процентів річних станом на 17.07.2020 року = 25 289,05 грн. х 3 % х 1047 днів / 366 днів)
Судом вірно встановлено, що наданий стороною позивача розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про картку та нарахованих 3 % річних на суму боргу є належним доказом у справі, в свою чергу, відповідачкою будь-якого іншого розрахунку в ході розгляду справи надано не було, клопотання про призначення експертизи щодо визначення заборгованості нею не заявлено.
Доводи відповідачки про безпідставне віднесення позивачем сплачених нею коштів до погашення заборгованості по відсотках та прострочення заборгованості, а не тіла кредиту, не заслуговують на увагу, оскільки усі грошові операції були проведені АТ «Банк Форвард» у повній відповідності до Договору про картку.
Щодо доводів відповідача ОСОБА_1 про безпідставність посилань позивача на Умови надання та обслуговування платіжних карток, то вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Так, Верховний Суд у своїй Постанові від 30.10.2019 року у справі № 751/10114/16-ц щодо аналогічних правовідносин прийшов до висновку, що Клієнт АТ «Банк Форвард» була ознайомлена з тарифами банку, оскільки за умовами пункту 8 заяви-оферти, банк у повному обсязі повідомив про порядок обчислення процентних доходів, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій, предмет кожної сукупної послуги, обґрунтування вартості супутньої послуги, правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, фінансові умови договору про картку міститься також в умовах по картках. Клієнт погодилась з тим, що з тарифами по картках ознайомлена та погоджується з ними, їх зміст розуміє і зобов`язується дотримуватись її положення.
Крім того, необґрунтованими є й доводи ОСОБА_1 про застосування у даному випадку строку позовної давності щодо стягнення АТ «Банк Форвард» заборгованості за Договором про картку та 3% річних, виходячи із такого.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).
У своєму відзиві ОСОБА_1 зазначила, що останній платіж за кредитною угодою № 104608787 від 05.03.2013 року нею було проведено 28.04.2017 року, відповідно строк позовної давності сплинув 28.04.2020 року.
Разом з тим, 02.04.2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
Таким чином, АТ «Банк Форвард» звернувшись до суду 27.07.2020 року із вимогою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не пропустив трирічний строк позовної давності.
Щодо нарахування 3% річних на суму заборгованості за Договором про картку.
Як уже зазначалося, останній платіж за кредитною угодою № 104608787 від 05.03.2013 року ОСОБА_1 проведено 28.04.2017 року.
Згідно довідки про умови кредитування від 05.03.2013 року, яка є складовою комплексного Договору про картку, строк кредиту було встановлено від 0 до 24 місяців (з можливістю пролонгації).
Пролонгація - це продовження строку чинності документа - договору (кредитного чи депозитного).
Отже, здійснивши платіж 28.04.2017 року відповідачка фактично продовжила дію Договору про картку.
Відповідно до п. 8.16 Умов по картках, Банк має право на власний розсуд визначити момент витребування Кредиту та у будь-який момент часу вимагати від Клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту Заключного Рахунку-виписки - документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку (п. 1.20 Умов по картках). Сума, вказана в Заключному Рахунку-виписці, є повною сумою Заборгованості на дату його виставлення Клієнту (п. 4.19. Умов по карткам). Погашення Заборгованості на підставі виставленого Банком Клієнту Заключного Рахунку-виписки проводиться шляхом розміщення Клієнтом на Рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення Заборгованості (п. 4.21. Умов по картках).
Як вбачається із матеріалів справи, АТ «Банк Форвард» 04.08.2017 року, а потім повторно 10.03.2020 року направляв ОСОБА_1 .. Заключний Рахунок-виписку, а відповідачка отримала даний Заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором про картку в сумі 25289,05 грн.
Згідно п. 4.19. Умов по картках, погашення Заборгованості повинне бути здійснене Клієнтом в строк, зазначений в Заключному Рахунку-виписці. Днем виставлення Банком Клієнту Заключного Рахунку-виписки є день його формування і направлення Клієнту, (тобто формування і направлення Клієнту).
Проте в порушення зазначених умов Договору про картку заборгованості в сумі 25289,05 грн. відповідачкою погашена не була.
Статтею 639 ЦК України визначено, що Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Виходячи із зазначеного положення закону, Договір про картку укладений у письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в Заяві, Умовах по карткам та Тарифах.
Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого рішення, в оскаржуваній частині, не впливають.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: