КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №759/17945/20	Головуючий у І інстанції: Петренко Н.О.	
Провадження №33/824/625/2021	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
11 січня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Антосини Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На дане рішення суду захисник Антосина Р.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що рішення про складання протоколу за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівником поліції прийнято о 22 год. 42 хв. При цьому суд не звернув увагу, що з моменту виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння до фактичного складання протоколу пройшло більше двох годин. З метою спростування факту перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд в медичному закладі та згідно висновку лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» від 04.10.2020 ознак  сп`яніння у нього не виявлено.
За доводами апелянта, працівниками поліціїОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що у свою чергу є порушенням вимог ст.ст.  265-2, 266 КУпАП. Крім того, матеріали справи не містять направлення водія ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а пояснення свідків, які викладені на заздалегідь надрукованих бланках, не можуть вважатися допустимими доказами. 
Також зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте внаслідок конфліктної ситуації бажав це зробити з іншим нарядом поліції.
За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Антосини Р.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 03.10.2020 року о 19 год. 02 хв., керуючи автомобілем «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул.С.Сосніних, 17 в м.Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.
Крім цього, ОСОБА_1 03.10.2020 року о 19 год. 02 хв. керував транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.С.Сосніних, 17 в м.Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який став предметом судового розгляду, ОСОБА_1 в зазначеному місці та час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
Як правильно встановив суддя, викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків, які є належними і допустимими доказами по справі, а їх присутність під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом з місця події. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він вважав дії працівників поліції упередженими, а тому викликав інший наряд поліції. 
В той же час із дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з місця події вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено підстави проведення його огляду та наслідки відмови від його проходження. Даних, які б свідчили про упередженість працівників поліції, матеріали справи не містять.
Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
За приписами статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, у висновку лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» від 04.10.2020 року, за результатами якого в ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, зазначено, що останній пройшов медичний огляд 04.10.2020 року о 03 год. 35 хв., тобто більш ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення.  
Відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду ОСОБА_1 в медичній установі не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки від проведення такого огляду він фактично відмовився.
Також судом не може прийматися до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 та обставина, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, оскільки це не впливає на правильність прийнятого судом рішення.
З огляду на викладене, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає законним і обґрунтованим.
За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Антосини Р.С. - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану апеляційну скаргу захисника Антосини Романа Сергійовича - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                   І. Мосьондз