УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/634/20
адміністративне провадження № К/9901/36555/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перт» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 640/634/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протравними дій, скасування вимоги, рішення та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі № 826/8923/17 неправомірними;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 03 грудня 2019 року № 37603-10, видану Головним управлінням ДПС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 03 грудня 2019 року № 37603-10, прийняту Головним управлінням ДПС у м. Києві та як наслідок вилучити відповідні записи про обтяження майна податковою заставою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника ТОВ «Перт» (код ЄДРПОУ 35263995) шляхом: сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання суми податкового боргу ТОВ «Перт» зі сплати податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року у розмірі 923 402 грн; сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання всіх штрафних (фінансових) санкцій (штрафи), а також пені, які виникли у зв`язку із несплатою ТОВ «Перт» податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року за весь час нарахування та обліку; врахуванні фактичних платежів ТОВ «Пері» у розмірі 400 481 грн, що було сплачено ТОВ «Перт» та які було зараховано в рахунок погашеним заборгованості зі сплати ПДВ за березень, квітень 2015 року шляхом перенесення та/або обліку суми у розмірі 400 481 грн до переплати ТОВ «Перт» з податку на додану вартість.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 37603-10 від 03 грудня 2019 року;
- визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу № 37603-10 від 03 грудня 2019 року;
- зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника ТОВ «Перт» шляхом: сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання суми податкового боргу ТОВ «Перт» зі сплати податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року у розмірі 923 402 грн, сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання всіх штрафних (фінансових) санкцій (штрафи), а також пені, які виникли у зв`язку із несплатою ТОВ «Перт» податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року за весь час нарахування та обліку, врахуванні фактичних платежів ТОВ «Пері» у розмірі 400 481 грн, що було сплачено ТОВ «Перт» та які було зараховано в рахунок погашеним заборгованості зі сплати податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року шляхом перенесення та/або обліку суми у розмірі 400  481 грн до переплати ТОВ «Перт» з податку на додану вартість.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника ТОВ «Перт» шляхом: сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання суми податкового боргу ТОВ «Перт» зі сплати податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року у розмірі 923 402 грн, сторнування (зменшення) та/або скасування та/або списання всіх штрафних (фінансових) санкцій (штрафи), а також пені, які виникли у зв`язку із несплатою ТОВ «Перт» податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року за весь час нарахування та обліку, врахуванні фактичних платежів ТОВ «Пері» у розмірі 400 481 грн, що було сплачено ТОВ «Перт» та які було зараховано в рахунок погашеним заборгованості зі сплати податку на додану вартість за березень, квітень 2015 року шляхом перенесення та/або обліку суми у розмірі 400 481 грн до переплати ТОВ «Перт» з податку на додану вартість.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні скасованої частини позовних вимог відмовлено.
У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року залишити без змін.
29 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна Товариства з обмеженою відповідальністю «Перт» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 640/634/20, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог.
За наслідками перевірки поданої касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені належним чином передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.
Як на підставу до відкриття касаційного провадження у цій справі заявник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди не врахували висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 травня 2019 року у справі № 826/17730/15, від 03 травня 2018 року у справі № 826/11432/17, від 10 червня 2020 року у справі № 826/111/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 826/25749/15, від 07 вересня 2018 року у справі № 823/1985/17, а також в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2014 року у справі № К/800/13275/13, від 15 грудня 2014 року у справі № К/800/45490/14, без зазначення застосування яких саме норм права у цих постановах не враховані судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі та у чому полягає подібність правовідносин (наявність ознак відмінних від інших) в зазначених справах.
Крім того, у скарзі зроблено вказівку на ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2014 року у справі № К/800/13275/13, від 15 грудня 2014 року у справі № К/800/45490/14. Однак, Суд звертає увагу, що в частині четвертій статті 328 КАС України мова йде лише про постанови Верховного Суду, отже обґрунтування підставою для касаційного оскарження судового рішення постановами Вищого адміністративного суду України не передбачено.
Крім того, Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на цій підставі недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
У касаційній скарзі скаржник не наводить, в чому саме він вбачає подібність правовідносин у справах (у яких викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Крім того, Суд додатково звертає увагу на те, що скаржник не зазначає, яку саме норму права судами застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника, наявний у постановах Верховного Суду. 
У скарзі викладено обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України без зазначення, в чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права. Фактично, доводи касаційної скарги зводяться до того, що на переконання скаржника суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Посилання на постанову Верховного Суду в частині надання правової оцінки доводам заявника не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.    
Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перт» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 640/634/20 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко