Справа № 159/1126/20 	Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л. 	
Провадження № 22-ц/802/55/21  Категорія: 37 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 січня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Данилюк В.А., Матвійчук Л.В.,
секретар с/з – Опейда В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою  відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2020 року,

                                             В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-МТСБУ) звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 06 серпня 2017 року з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Фіат Добло», державний реєстраційний номер  НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/3518141. На час настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності застрахована не була.  
Позивач також зазначав, що відповідач ОСОБА_1 шкоду, заподіяну  потерпілому ОСОБА_2 , не відшкодував, а тому останній з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із відповідною заявою. Розмір матеріального збитку, завданого джерелом підвищеної небезпеки, складає 10 051, 29 грн, вартість витрат на збір документів – 600 грн, а всього на загальну суму 10536, 48 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України 18 вересня 2017 року  здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 в розмірі 10536, 48 грн. 
Позивач вважає, що відповідно до вимог статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі ОСОБА_2 у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до заподіювача шкоди ОСОБА_1 . 
Посилаючись  на зазначені обставини, позивач МТСБУ просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 в його користь в порядку регресу шкоду, завдану іншою особою, у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме просив стягнути з відповідача у свою користь 10536,48 грн та судовий збір по справі в розмірі 2102 грн.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2020 року у цій справі позов задоволено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу шкоду, заподіяну іншою особою,  у розмірі 10 536,48 грн та 2102 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про відмову в позові.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, судом першої інстанції враховано, що позивач, який сплатив потерпілій особі страхове відшкодування,  має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1 в розмірі виплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За матеріалами справи встановлено що 06 серпня 2017 року з вини   ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Фіат Добло», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортну пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Шевроле Авео» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження (а. с. 5).
Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 18 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та до нього застосовано   адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а. с. 5).
Судом також встановлено, що власник транспортного засобу ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо – транспортна пригода, не застрахував свою цивільно – правову відповідальність (а. с. 10), хоча відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідач ОСОБА_1 не відшкодував потерпілому ОСОБА_2 шкоду, заподіяну останньому внаслідок пошкодження його транспортного засобу.
За положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закону) у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом  підвищеної небезпеки, несе Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ).
Зокрема, згідно з вимогами пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, в тому числі у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.
В судовому засіданні встановлено, що МТСБУ виплатив потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 10536, 48 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 18 вересня 2017 року і від 28 грудня 2017 року, оскільки ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, не застрахував в установленому законом порядку свою  відповідальність полісом обов`язкового страхування на момент завдання шкоди (а.с.50,51). 
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 ЦК України).
Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. 
Отже, судом встановлено, що страховик МТСБУ після виплати страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 звернувся в суд з регресним позовом до заподіювача шкоди ОСОБА_1 , який на момент завдання шкоди не застрахував свою відповідальність полісом обов`язкового страхування.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог страховика Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 спростовуються зібраними по справі доказами і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді