ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2021 року           справа №360/3254/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. у справі № 360/3254/20 (головуючий І інстанції Т.В. Смішлива) за позовом Приватного підприємства «Рименд» до Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Рименд» (далі - позивач, ПП «Рименд») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Луганській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 серпня 2020 року № 1851274/21760583; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 33 від 27 липня 2020 року ПП "Рименд" в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її надходження. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Комісії Головного управління ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 серпня 2020 року  № 1851274/21760583 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 27 липня 2020 року № 33; зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ПП "Рименд" від 27 липня 2020 року № 33 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання до Державної податкової служби України - 13 серпня 2020 року; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганській області на користь ПП "Рименд" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганській області на користь ПП "Рименд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Головне управління ДПС у Луганській області, не погодившись з таким рішенням, звернулось до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Комісії ГУ ДПС у Луганській області від 04 серпня 2020 року № 38117 ПП "Рименд" внесено до Переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості по критерію ризиковості, встановленому пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування. З моменту отримання рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ПП "Рименд" не використано право звернення з метою виключення його з переліку ризикових платників. ПП "Рименд" 14 серпня 2020 року надіслано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної від 27 липня 2020 року № 33, запропоновано позивачу надати документи та пояснення. Позивачем надано Комісії регіонального рівня повідомлення про подання пояснення та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування. Проте, до повідомлення не надано повного пакету документів для підтвердження реальності проведення господарської операції, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження передбачені договором, договір оренди колії з ТОВ "Трансвагон", договір оренди складу тимчасового зберігання, залізничні накладні - надані частково (не на весь обсяг товару). Також, у пояснювальній записці позивачем зазначено, що станом на 27 липня 2020 року Дт сальдо на користь позивача становило 187712,74 року, проте, зазначене не підтверджується журналом-ордером та відомістю аналітичного обліку  за відповідними рахунками.  Комісією під час розгляду документів проведено аналіз баз даних та встановлено не подання позивачем до контролюючого органу форми 20-ОПП. Також, позивач не скористався правом оскарження рішення комісії про відмову у реєстрації до комісії центрального рівня. Апелянт зазначає, що зміст та обсяг документів, наданих до повідомлення, не узгоджується зі змістом та характером господарських операцій, та не свідчить про їх фактичне виконання. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ПП "Рименд"  є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, як платник податків перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк).
ПП "Рименд" з 01 січня 2020 року зареєстровано платником податку на додану вартість, про що свідчить витяг з Реєстру платників податку на додану вартість від 12 лютого 2020 року № 2012144500025 (арк. спр. 22).
Між ПП "Рименд" та ПП "Лідер" 30 квітня 2020 року укладено договір № 30/04 про надання послуг, у пункті 1.1 якого визначено обов`язок позивача за завданням замовника надавати за плату послуги із розвантаження вантажу з залізничних вагонів по станції м. Рубіжне (Луганська область), тимчасового зберігання розвантаженого вантажу та завантаження вантажу в автомобільний транспорт замовника. Згідно з пунктом 1.2 цього Договору розвантаження товару з залізничних вагонів здійснюється шляхом вивантаження товару з залізничних вагонів та перевезення товару на склад тимчасового зберігання. Розвантаження товару здійснюється у строк, який не може перевищувати 1 доби з моменту подання залізничних вагонів для розвантаження. У пункті 1.4 Договору вказано, що зберігання товару здійснюється на складі тимчасового зберігання, розташованого за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2Б. Згідно з пунктом 1.6 на кожну партію товару замовник надає письмову заявку, із зазначенням номерів вагонів, кількості вагонів, для узгодження з виконавцем. У пункті 2.1 Договору визначено, що вартість послуг за даним договором складає 7662,00 грн з ПДВ за прийняття, розвантаження, тимчасове зберігання та завантаження товару в поданий замовником автотранспорт з 1 залізничного вагону. Вартість послуг за кожною заявкою вказується виконавцем в рахунках на сплату та в актах наданих послуг (пункт 2.2 Договору). Попередня оплата за цим договором становить 50 % вартості попередньої заявки замовника на надання послуг (пункт 2.4). Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом наданих послуг, який підписується повноважними представниками та скріплюється печатками в кінці кожного приймання вагонів протягом дії цього Договору. У акті зазначаються номери залізничних накладних, копії яких додаються до акта (пункт 2.8 Договору) (арк. спр. 24-27).
До цього договору 30 квітня 2020 року укладена додаткова угода, якою внесені зміни до пункту 2.1 розділу 2 Договору та викладено його в новій редакції: "Вартість послуг за цим Договором складає 111 (сто одинадцять гривень) 00 коп. з ПДВ за прийняття, розвантаження, тимчасове зберігання та завантаження 1 (однієї) тони товару в поданий замовником автотранспорт" (арк. спр. 28).
В поясненнях від 14 серпня 2020 року № 1408/4/20 позивачем зазначено, що станом на 27 липня 2020 року дебетове сальдо на користь ПП "Рименд" після надання ПП "Лідер" послуг з вивантаження вагонів на суму 88690,12 грн згідно акта № ОУ-0000031 від 27.07.2020 становило 187712,74 грн, тому було видано податкову накладну від 27 липня 2020 року № 33 на суму 88690,12 грн по першій події - надання послуг (арк. спр. 23).
У виданій ПП "Рименд" податковій накладній від 27 липня 2020 року № 33 зазначено отримувач (покупець) ПП "Лідер" на послуги з розвантаження та завантаження вантажу, код послуги згідно з ДКПП - 52,24, одиниця виміру товару/послуги - т, код 0306, кількість - 799,01; ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ - 92,50 грн, код ставки - 20, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ - 73908,43 грн; сума ПДВ - 14781,686 (арк. спр. 17-18).
Згідно з квитанцією від 13 серпня 2020 року податкову накладну від 27 липня 2020 року № 33 прийнято, реєстрацію зупинено: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 17.07.2020 № 29 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (арк. спр. 18).
14 серпня 2020 року позивачем подано до ГУ ДПС у Луганській області повідомлення № 5 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, разом з яким подано: пояснювальну записку від 14 серпня 2020 року за вих. № 1408/4/20; договір про надання послуг від 30 квітня 2020 року № 30/04 між ПП "Рименд" та ПП "Лідер"; додаткову угоду до договору про надання послуг № 30/04 від 30 квітня 2020 року між ПП "Рименд" та ПП "Лідер", акт № ОУ-0000031 здачі-прийняття робіт (надання послуг) між ПП "Рименд" та ПП "Лідер"; залізничні накладні № 44678514 від 22.07.2020, № 44654804 від 23.07.2020 та № 44728426 від 26.07.2020 (арк. спр. 56-62).
Матеріали справи свідчать, що на засіданні Комісії ГУ ДПС у Луганській області, оформленому протоколом від 04 серпня 2020 року № 148, обговорено, що згідно з отриманою інформацією щодо формування ПП "Рименд" сумнівного податкового кредиту, що має ймовірно "безтоварний характер", який шляхом маніпулювання критеріями ризиковості та показниками податкової звітності здійснює реалізацію товарів (реєстрацію податкових накладних) на адресу контрагентів з номенклатурою товару, походження якого невідомо. Проведеним аналізом ЄРПН встановлено, що ПП "Рименд" шляхом маніпулювання електронними відомостями та ймовірними недоліками програмного забезпечення ДПС України зареєструвало та розповсюдило податкові накладні по ймовірно безтоварних операціях. За результатами аналізу ЄРПН не встановлено реального джерела походження реалізованих послуг. По підприємству встановлено ознаку ризиковості: "У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування" (арк. спр. 129-130).
Комісією ГУ ДПС у Луганській області прийнято рішення від 04 серпня 2020 року      № 38117 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким визначено відповідність ПП "Рименд" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (арк. спр. 128).
Відповідно до протоколу засідання Комісії ГУ ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 серпня 2020 року № 162 по ПП "Рименд" вказано, що не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з ТОВ "Трансвагон", договір оренди складу тимчасового зберігання, акти передачі товару зі складу тимчасового зберігання, залізничні накладні - видані частково (не на весь обсяг товару) (арк. спр. 122-126).
Комісією ГУ ДПС у Луганській області прийнято рішення від 19 серпня 2020 року № 1851274/21760583, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 27 липня 2020 року № 33 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності повних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація: не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з ТОВ "Трансвагон", договір оренди складу тимчасового (арк. спр. 20-21).
На спростування тверджень ГУ ДПС у Луганській області щодо неможливості надання ПП "Рименд" послуг з розвантаження залізничних вагонів представником позивача до матеріалів справи надано: договір від 30 квітня 2020 року б/н оренди майна, укладений між ТОВ "Трансвагон" (орендодавець) та ПП "Рименд" (орендар), за умовами якого позивач строком до 30 квітня 2021 року орендував частину залізничної колії № 37, що знаходиться за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2 Г, загальною довжиною 300 м   (арк. спр. 29-32); акт прийому-передачі об`єкта оренди від 01 травня 2020 року, складений між ТОВ "Трансвагон" та ПП "Рименд" до договору від 30 квітня 2020 року оренди майна  (арк. спр. 33); договір № 6 від 01 червня 2020 року про надання послуг, укладений між ПП "Рименд" (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець), за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням замовника у строк до 31 грудня 2020 року надавати послуги дорожньо-будівельної техніки і автомобільного транспорту (арк. спр. 34-36); акти приймання виконаних будівельних робіт від 13 липня 2020 року № 1, № 2, згідно з якими ФОП ОСОБА_1 за договором від 01 червня 2020 року № 6 надано послуги навантажувача на загальну суму 33600,00 грн (арк. спр. 37, 38); оплата за послуги навантажувача здійснена ПП "Рименд" платіжним дорученням від 13 липня 2020 року № 193 (арк. спр. 39); договір від 30 квітня 2020 року № 2-30/04/20 про надання послуг, укладений між ПП "Рименд" (замовник) та ТОВ "Фінансово-промислова група "Алькор" (виконавець), згідно з яким виконавець у строк до 31 грудня 2020 року зобов`язався за завданням замовника надавати послуги дорожньо-будівельної техніки і автомобільного транспорту: міні навантажувача з бортовим поворотом та навісним обладнанням, екскаватора-навантажувача (арк. спр. 40-42); акт здачі-приймання робіт № 41 від 31 липня 2020 року, згідно з яким ПП "Рименд" отримало від ТОВ "Фінансово-промислова група "Алькор" послуги мінінавантажувача та екскаватора-навантажувача у кількості 224 машиногодин кожним на загальну сум 376320,00 грн (арк. спр. 43); платіжні доручення № 223 від 24.07.2020 на суму 100000,00 грн, № 197 від 13.07.2020 на суму 26000,00 грн, № 189 від 07.07.2020 на суму 15000,00 грн та № 211 від 21.07.2020 на суму 15000,00 грн про перерахуванням позивачем коштів на рахунок ТОВ "Фінансово-промислова група "Алькор" за надані послуги екскаватора-навантажувача (арк. спр. 44-47); договір від 24 березня 2020 року № 48 про надання послуг, укладений між ТОВ "Трансвагон" (власник колії) та ПП "Рименд" (контрагент), за умовами якого у строк до 31 грудня 2022 року власник колії зобов`язаний надавати послуги по подачі, прибиранню та зберіганню вагонів (арк. спр. 48-49);  витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію іншого речового права від 26 лютого 2020 року, відповідно до якого з 20 лютого 2020 року в суборенді ПП "Рименд" перебуває земельна ділянка кадастровий номер 4412500000:16:001:0050 площею (га) 0,7394 (арк. спр. 54-55); свідоцтво від 15 червня 2020 року про придбання майна на електронному аукціоні (арк. спр. 64-65) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності (арк. спр. 66-67), якими підтверджено, що з 15 червня 2020 року у власності ПП "Рименд" перебуває об`єкт нерухомого майна (промсектор № 4), розташований за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2 Г; свідоцтво від 15 червня 2020 року про придбання майна на електронному аукціоні (арк. спр. 68-69) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності (арк. спр. 70-71), якими підтверджено, що з 15 червня 2020 року у власності ПП "Рименд" перебуває об`єкт нерухомого майна (промсектор № 2), розташований за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2 Б.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків, зокрема, зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
За положенням пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно пункту 201.1  статті  201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) (у редакції на час подання накладних), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
До Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.
 Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених  пунктом 192.1 статті 192,  пунктами 200-1.3,  200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1,  201.10  і  201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України  "Про електронний цифровий підпис",  "Про електронні документи та електронний документообіг"  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності  податкової накладної  та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких  податкової накладної  та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію  податкову накладну  та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених  пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201  Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до  пункту 201.1  статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3  і  200-1.9  статті 200-1  Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у  податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації  податкової накладної  та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України  "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг"  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації  податкової накладної  та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити  податкової накладної  та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у  податковій накладній  та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених  пунктом 12  цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
На момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної  та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).
За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.
Квитанція про реєстрацію податкової накладної  та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в  порядку  та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Отже, реєстрація податкової накладної може бути зупинена виключно в  порядку  та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 і пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, яка набрала чинності з 01.02.2020, затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарг).
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно з пунктом 2 Порядку зупинення реєстрації, ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу 1 пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або 2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.
Як зазначалось, Комісією ГУ ДПС у Луганській області прийнято рішення від 04 серпня 2020 року      № 38117 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким визначено відповідність ПП "Рименд" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (арк. спр. 128). Зазначене рішення не оскаржено позивачем.
Відповідно до п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Вказані обставини є свідченням невідповідності рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної вимозі правової визначеності, оскільки можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно допункту 201.16статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Правилами п. 5 Порядку окреслено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
За змістом п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Згідно з п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленомустаттею 42Кодексу.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно здодаткомдо цього Порядку.
Пунктом 11 Порядку встановлено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункти 12, 13 Порядку № 520).
Матеріалами справи підтверджено, що після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем, як платником податків, в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подано повідомлення про подання пояснень про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній.
За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданої позивачем податкової накладної прийняте рішення про відмову у її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів, а саме зазначено, що  не надано платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи які не надано, підкреслити).
У рішенні не підкреслено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, мали би бути представлені платником податку щодо господарської операції.
Суд зазначає, що форма рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
З рішення вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальне посилання. Тобто, в рішенні викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані. При цьому, відповідач в рішеннях посилається на не подання первинних документів, які фактично позивачем надавалась, та без зазначення причин не прийняття поданих позивачем документів.
Крім того, в рішенні зазначена додаткова інформація: " не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з ТОВ "Трансвагон", договір оренди складу тимчасового". 
При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до позивача з питання надання зазначених документів, та обґрунтування в їх необхідності для підтвердження господарських операцій та реєстрації податкової накладної.
Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів.
Суд наголошує, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Натомість, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у даному випадку не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставність та невмотивованість оскаржуваного рішення податкового органу, оскільки таке не містить чіткої підстави його прийняття, та підкреслень необхідних до надання документів, що свідчить про його необґрунтованість, та невідповідність встановленій формі. Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.
Посилання апелянта на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, які подані позивачем до суду, є неприйнятними, оскільки як зазначалось, матеріали справи свідчать, що  матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до позивача з питання надання зазначених документів.
Судом встановлено та не спростовується сторонами, що позивачем направлено відповідачу  пояснення та копії документів до зазначеної господарської операції. Разом з тим, Комісія не зважаючи на надіслані позивачем пояснення та додані до нього документи, прийняла оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.
Суд також, враховує, що надані позивачем документи підтверджували наявність у позивача права надіслання такої накладної, а кількісні та вартісні показники були достатніми для її реєстрації. 
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 у справі №826/10649/17), від 28.10.2019 у справа №640/983/19.
Крім того, у випадку якщо контролюючий орган дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлювали реєстрацію податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, подання документів не у повному обсязі), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної до закінчення строку, встановленого п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, а саме до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.
Так, встановлений пунктом 3 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 6 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.
Таким чином, реальність спірних господарських операцій підтверджена належним чином складеними первинними документами, укладення правочинів спрямоване на настання реальних правових наслідків, відповідні господарські операції відповідають економічному змісту і діловій меті діяльності позивача та його контрагентів.
Жодних доводів та доказів стосовно невідповідності представлених позивачем документів вимогам чинного законодавства, чи їх недостатності для підтвердження реальності здійснення господарської операції, і, відповідно, можливості реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, - відповідачами суду не представлено.
Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію поданої позивачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, матеріали справи не містять.
Суд наголошує, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів, у тому числі як посилається податковий орган на нереальність господарських операцій, контролюючий орган, у передбачених ПК України випадках, має право здійснювати відповідні перевірки. При цьому, вищезазначені дії контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної та відмова в її реєстрації не можуть підміняти спосіб податкового контролю як перевірка.
Щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд зазначає наступне.
Як зазначалось, позивачем було надано пояснення та всі документи необхідні для реєстрації податкової накладної.
За вимогами пункту 19-20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених  пунктом 12  цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Пунктом 27-28 Порядку № 117 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.
 Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Практика Європейського суду свідчить, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Суд зазначає, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень.
Суд зазначає, що відмова в задоволені позовних вимог щодо зобов`язання прийняти та зареєструвати зазначений електронний документ у Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного отримання, може призвести до порушення строків їх реєстрація та необґрунтованого застосування до позивача штрафу.
З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення зазначених вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6730,69 грн. та витрати із сплати судового збору.
Відповідач проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечував, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є безпідставно завищеними, необґрунтованими, непропорційними та неспіввісними в розрізі предмету спору та складності справи стосовно наданих юридичних послуг адвокатом.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частини 7 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За приписами частини 9 цієї статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.  Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження розміру витрат професійну правничу допомогу матеріали справи містять: договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2020 року б/н (далі - Договір), рахунок-фактуру від 01 вересня 2020 року № 01-09, акт приймання-передачі наданих послуг від 10 вересня 2020 року, платіжне доручення № 278 від 10 вересня 2020 року, (арк. спр. 138-143), виписку по особовому рахунку за 10 вересня 2020 року (арк. спр. 160).
З договору від 20 серпня 2020 року, укладеного між адвокатським об`єднанням "КЕЙТС ЛО ГРУП" та ПП "Рименд", вбачається, що за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу клієнту на умовах та в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1); сторони домовились про надання таких видів правової допомоги: надання клієнту правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань; правовий супровід діяльності клієнта; складення заяв, позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних та господарських справ; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; представництво клієнта у виконавчому провадженні (пункт 1.2); клієнт зобов`язаний прийняти роботу, яку було виконано, або, яку було підготовлено до виконання під час надання правової допомоги, та сплатити гонорар в розмірі та порядку, передбаченому цим договором (підпункт 2.4.4); за надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар залежно від встановлених тарифів на окремі послуги в адвокатському об`єднанні. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг (підпункт 3.2.1); гонорар сплачується в день отримання рахунку фактури (підпункт 3.2.2); гонорар сплачується в безготівковій формі (підпункт 3.2.4).
Позивачу видано рахунок-фактуру від 01 вересня 2020 року № 01-09, відповідно до якого за договором про надання правової допомоги від 20 серпня 2020 року необхідно здійснити оплату за надання правової (правничої) допомоги, консультацій роз`яснень з правових питань, складання заяв, скарг, клопотань, адвокатських запитів, позовних заяв, участь представника в судах в сумі 10000,00 грн.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 10 вересня 2020 року у період 20-21 серпня 2020 року клієнту надано консультацію на підставі вивчених документів, які надіслані клієнтом на електронну адресу адвоката Петрощук К.В., з питання відмови в реєстрації податкової накладної від 27 липня 2020 року № 33, рішення Комісії ГУ ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851276/21760583; з 28 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року адвокатом Петрощук К.В. складено та подано до суду позовну заяву, загальна вартість наданих послуг 10000,00 грн. Підписанням акта сторони погоджують факт надання та прийняття послуг відповідно до договору. Сторони зауважень та скарг одна до одної на день складання акта не мають.
Випискою по особовому рахунку підтверджено оплату ПП "Рименд" послуг за надання правової допомоги за рахунком-фактурою від 01 вересня 2020 року № 01-09 в сумі 10000,00 грн.
Предметом оскарження у цій справі є рішення Комісії ГУ ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851274/21760583, а не № 1851276/21760583 як вказано в акті приймання-передачі послуг від 10.09.2020.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та пропорційність витрат на професійну правничу допомогу на суму 3000 грн. до предмета спору, значення справи для сторін.
Отже, у відповідності до вимог КАС України, понесені судові витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. у справі № 360/3254/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. у справі № 360/3254/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                         Е.Г.Казначеєв

Судді:                                                                                            І.В. Геращенко

                                                                                                      Г.М. Міронова