СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р.                                                                    Справа № 922/1176/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Склярук О.І. 

секретар судового засідання Ярош В.В.

за участю представників:
від позивача: Перетятченко М.О., довіреність, витяг, положення 
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків (вх. № 3183 Х/1) 
на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020, повний текст рішення складено та підписано 15.10.2020 (суддя Новікова Н.А.) 
у справі № 922/1176/20 
за  позовом  Харківської міської ради, м. Харків  
до Приватного підприємства фірми “ВамВіс”, м. Харків 
про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 621 032,71 грн.,

                                            ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 01.06.2020) про стягнення з Приватного підприємства фірми “ВамВіс” 621 032,71 грн. основної заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові площею 0,1190 га, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005 № 88184/5.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати та без урахування рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2016 у справі №922/2660/16, яким внесено зміни до договору, що завдає  Харківській міській раді збитки у вигляді недоотриманого доходу з плати за землю, та стало підставою для звернення Харківської міської ради до суду з цим позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 16.04.2017 по 31.12.2019 у сумі 621     032,71 грн. 
Рішенням господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1176/20 позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного підприємства фірма “ВамВіс (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 16, код ЄДРПОУ 30292267)  на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 519 314,19грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7789,71грн.
В решті позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Харківська  міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду; скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1176/20 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного підприємства фірми “ВамВіс”      621 032,71 грн. основної заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові, площею 0,1190 га, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005 № 88184/05. 
В обгрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що рішенням господарського суду Харківської області від 24.10.2016 у справі №922/2660/16 за позовом Харківської міської ради до Приватного підприємства фірми «Вамвіс» внесено зміни до договору оренди землі від 28.10.2005 № 88184/05, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові площею 0,1190 га у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013. 
Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові площею 0,1190 га: на земельну ділянку №1 згідно з розрахунком від 20.11.2013 № 755/14 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 94 822,22 грн, або в місяць - 7901,85 грн; на земельну ділянку №2 згідно з розрахунком від 20.11.2013 № 754/14 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 95454,02 грн, або в місяць - 7954,50 грн.
        З посиланням на п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 №786, та постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.04.2020 у справі № 905/21/19, апелянт зазначає, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Така формула розрахунку відповідає правовій природі інфляційних нарахувань, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. 
       Отже, починаючи наступного місяця після набуття законної сили судовим рішенням у справі №922/2660/16, Відповідач при обчисленні розміру орендної плати мав щомісячно застосовувати коефіцієнт інфляції, у зв`язку з чим заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за період з 16.04.2017 по 31.12.2019 за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівська, 16, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005 № 88184/05, з урахуванням рішення суду від 24.10.2016 у справі №922/2660/16, та індексів інфляції, складає 621 032,71 грн.
Посилання господарського суду Харківської області на відсутність підстав для нарахування Харківською міською радою орендної плати за 2017, 2018, 2019 роки із застосуванням коефіцієнтів інфляції за 2016 - 2019 роки у зв`язку з ненаданням доказів внесення сторонами змін до договору оренди, в частині розміру орендної плати з урахуванням щорічних індексів інфляції, вважає безпідставним та таким, що суперечить п.10 договору. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 поновлено Харківській міській раді пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі                  №922/1176/20 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/1176/20. Встановлено строк для подання Приватним підприємством фірмою “ВамВіс” відзиву на апеляційну скаргу. Зупинено дію рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/1176/20.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/1176/20 на 19.01.2021 о 12:30. 
19.01.2021 року до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача (директора) про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з необхідністю пошуку кваліфікованого захисника та ознайомлення зі справою.
Клопотання про відкладення залишено колегією суддів без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. 
Апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1176/20 відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.01.2021року, тобто в межах строку, визначеного ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України. Отже, останнім днем для розгляду апеляційної скарги є 23.01.2021року, що свідчить про закінчення строків розгляду апеляційної скарги та  процесуально виключає можливість задоволення судом клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.
Явку представників учасників судового процесу у судове засідання визнано судом необов`язковою.
Відповідач з 04.12.2020 мав інформацію про наявність апеляційного провадження у справі № 922/1176/20, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Таким чином, у відповідача було достатньо часу для пошуку захисника та ознайомлення з матеріалами справи. 
У судовому засіданні 19.01.2021 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити. 
Відповідач не скористався правом участі у судовому засіданні апеляційної інстанції. За положеннями ст.42 Господарського процесуального кодексу України участь представника є правом, а не обов`язком учасника справи.
Законом України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.
Згідно з приписами ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між Харківською міською радою (Орендодавець) та Приватним підприємством фірмою “ВамВіс” (Орендар) укладено договір оренди землі від 28.11.2005, зареєстрований за №88184/05. 
Відповідно до умов договору в оренду передано земельну ділянку площею 0,1190 га, у тому числі земельна ділянка №1 площею – 0,0596 га та земельна ділянка №2 площею - 0,0594 га по вул. Плеханівскй, 16 у м. Харкові.
Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати за земельні ділянки становить: з 2007 року в рік 3250,08 грн. (земельна ділянка №1); з 2007 року в рік 3187,26 грн. (земельна ділянка №2).
Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця(п.11договору).  
Згідно з п. 13 Договору, розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів; в) внаслідок інфляції – щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; е) в інших випадках, передбачених законом. 
Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації стаціонарного кафе з літнім майданчиком. Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови(п.п. 15,16 договору).
Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 28.11.2005 року за                   № 88184/058.
Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення). Пунктом 2 рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.
Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013р. №1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.» встановлено (п.2, п.3), що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.» вводиться в дію з 01.01.2014р.  Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові. Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов`язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.
Рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012р. №960/12 затверджено Порядок оформлення договорів землі у місті Харкові, відповідно до пункту 16.4 якого зміни до договору оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, також зміни нормативної грошової оцінки землі.
Рішенням господарського суду Харківської області від 24.10.2016 у справі №922/2660/16 (з урахуванням ухвали від 25.04.2018 у справі № 922/2660/16) за позовом Харківської міської ради до Приватного підприємства фірми “ВамВіс” про внесення змін до договору, внесено зміни до договору оренди землі      від 28.11.2005 р. № 88184/05, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в редакції, що викладена в резолютивній частині рішення, а саме: пункти 5.та 9. договору оренди землі - змінено; доповнено пункт 2 договору наступним: 
« 2. (редакція по договору). Кадастровий номер земельної ділянки №1 -6310138800:02:009:0021, земельної ділянки №2 -6310138800:02:009:0006."; 
"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки №1 відповідно до витягу з технічної документації №624/1 від 30.10.2013р. становить 1693254,00 гривень, земельної ділянки №2 відповідно до витягу з технічної документації №624 від 24.09.2013р. становить 1704536,00 гривень.
9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів    отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.
Розмір орендної плати: - за земельну ділянку №1 згідно з розрахунком №755/14 від 20.11.2013р. на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 94822,22 грн., або в місяць - 7901,85 грн.; - за земельну ділянку №2 згідно з розрахунком № 754/14 від 20.11.2013 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 95454,02 грн., або в місяць - 7954,50 грн.
Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдинг проти України, а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою №28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 
Наведене рішення у справі №922/2660/16 набрало законної сили 11.11.2016, а тому, згідно з вимогами частини 5 статті 188 Господарського кодексу України, ПП фірма «ВамВіс», починаючи з цієї дати, повинно було сплачувати новий розмір орендної плати, що визначений у судовому рішенні з урахуванням інших умов договору та чинного законодавства.
Як зазначав позивач у позовній заяві (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), за період з 16.04.2017 по 31.12.2019 відповідачем мала бути сплачена орендна плата в загальному розмірі 621 032,71 грн., що підтверджується розрахунком, наведеним в заяві про зменшення позовних вимог.
Згідно із листом ГУ ДПС у Харківській області від 10.12.2019 №2347/0/8-19, ПП фірма «ВамВіс» за період 2016-2019 не подавалися звітні податкові декларації з плати за землю.
Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування відповідачем земельними ділянками по вул. Плеханівській,16 у м. Харкові  загальною площею 0,1190 га, відповідно до умов договору, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області у справі №922/2660/16, за період з 16.04.2017 по 31.12.2019 складає 621 032,71 грн., що і стало підставою для звернення Харківської міської ради до господарського суду Харківської області з відповідним позовом.
 Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. 
За положеннями ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Право оренди земельної ділянки, в силу ст.93 Земельного кодексу України, це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. 
За положеннями ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України). 
         Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
       Задовольняючи позовні вимоги  частково у сумі 519 314,19 грн, господарський суд посилався на те, що за умовами п. 9 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/2660/16) розмір орендної плати за земельну ділянку №1 згідно з розрахунком № 755/14 від 20.11.2013 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 94822,22 грн, або в місяць - 7901,85 грн; за земельну ділянку №2 згідно з розрахунком № 754/14 від 20.11.2013 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 94454,02 грн, або в місяць - 7954,50 грн.
Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Пославшись на положення п. 31 п.п. "б", п. 11 Договору, судом зазначено, що відповідач мав сплачувати орендну плату за звітний місяць з урахуванням індексу інфляції, протягом наступного місяця. 
Разом з цим, судом зауважено, що відповідно до п. 10 договору, сторонами обумовлено, що орендна плата обчислюється з урахуванням індексу інфляції, а отже така повинна обраховуватись виходячи з щомісячного розміру орендної плати за земельну ділянку №1 (7901,85грн.), а за земельну ділянку №2 (7954,50грн.) та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця, при цьому п. 13 договору жодним чином не встановлює механізм реалізації п.10 договору, а лише встановлює можливість перегляду орендної плати у випадку інфляції.  
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, треба виходити з щомісячного розміру орендної плати та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця. Отже, за заявлений позивачем період з 16.04.2017 року по 31.12.2019 року відповідач мав сплатити орендну плату за договором (з урахуванням індексу інфляції) за земельну ділянку №1 в розмірі 258742,20грн., а за земельну ділянку №2 260571,99грн. Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача, за період з 16.04.2017 по 31.12.2019 становить 519 314,19грн.
Розрахунку зазначених сум судом у рішенні не наведено.
При цьому, пославшись на неіснуючі у договорі та додатковій угоді, укладеній на підставі рішення суду у справі №922/2660/16, пункти договору (або їх редакції), суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог щодо стягнення 101 718,52грн. боргу, оскільки такі нараховані внаслідок безпідставного кумулятивного застосування індексів інфляції за 2016 рік та січень-квітень 2017 року.  
Колегія суддів апеляційної інстанції з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, у спірних правовідносинах, які виникли між Харківською міською радою та ПП фірма «ВамВіс», розмір базової орендної плати за договором оренди землі від 28.11.2005 №88184/05, з урахуванням додаткової угоди до договору складає: за земельну ділянку №1 на рік 94 822,22 грн., або в місяць - 7901,85 грн.; за земельну ділянку №2 на рік 95 454,02 грн., або в місяць – 7 954,50 грн. При цьому, базовим місяцем для розрахунку розміру орендної плати (з урахуванням додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду) є грудень 2016 року.  Отже, починаючи з січня 2017 року орендна плата повинна обчислюватися та відповідно сплачуватися вже з урахуванням індексів інфляції. 
Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Зазначений порядок розрахунку відповідає правовій природі інфляційних нарахувань, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. 
Крім того, такий порядок нарахування інфляційних, співпадає з загальним поняттям інфляції, визначеним Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Судовою колегією також враховано, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19, при розрахунку інфляційних, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. 
Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).
Отже, при обчисленні інфляційних за наступний період, до початкової суми включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами апелянта про те, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення було не вірно застосовано індекси інфляції, які є складовою орендної плати, та у зв`язку з цим, неправильно розраховано суму заборгованості з орендної плати, що підлягає стягненню. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про вірність розрахунку позивача, наведеного у заяві про зменшення розміру позовних вимог у справі № 922/1176/20. 
Отже, розмір заборгованості ПП фірма «ВамВіс» (орендаря) зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській ,16, у м. Харкові загальною площею 0,1190 га, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005, з урахуванням додаткової угоди до договору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за період з 16.04.2017 по 31.12.2019, становить 621032,71 грн.
За результатами апеляційного провадження, Східним апеляційним господарським судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі 922/1176/20 в частині відмови Харківській міській раді у задоволенні позову про стягнення з ПП фірма «ВамВіс» 101718,52грн. боргу, з прийняттям нового рішення про задоволення вимог в цій частині.
В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі 922/1176/20   підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Харківської  області від 05.10.2020 у справі №922/1176/20 покладаються на сторін, пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради  на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/1176/20  задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 (повний текст складено 15.10.2020) у справі № 922/1176/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позову Харківської міської ради про стягнення з Приватного підприємства фірми «ВамВіс» 101  718,52 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові площею 0,1190 га, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005 № 88184/5.

          Прийняти нове рішення у справі № 922/1176/20 про задоволення позову Харківської міської ради в цій частині.

   Стягнути з Приватного підприємства фірми «ВамВіс» м.Харків на користь Харківської міської ради м. Харків  101  718,52 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 16 у м. Харкові площею 0,1190 га, відповідно до договору оренди землі від 28.11.2005 № 88184/5; 1525,78грн. витрат по сплаті судового збору за звернення з позовом.
          
          В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 (повний текст складено 15.10.2020) у справі № 922/1176/20 залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства фірми «ВамВіс» м.Харків на користь Харківської міської ради м. Харків 3  153,00грн. витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки  оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

 Повний текст постанови складено  26.01.2021. 

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Дучал

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук