Справа № 463/10065/20                                Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 33/811/131/21                                Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Гур`єва Олега Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

       постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.01.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права керування всіма видами транспортних засобів строком 9 місяців, за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , 16.10.2020 о 19:40 год. в м. Львові на перехресті вул. Тракт Глинянський вул. Бігова, не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху і дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом БАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду і який по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України.
Крім того, ОСОБА_1 16.10.2020 о 19:40 год. в м. Львові на перехресті вул. Тракт Глинянський вул. Бігова, керуючи транспортним засобом Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.01.2021 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову в частині ст. 130 КУпАП скасувати, закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що в стані алкогольного сп`яніння не керував автомобілем, визнав себе винним в порушенні ст. 124 КУпАП, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки перебував в стресовому стані в наслідок травм отриманих під час ДТП та в результаті неналежного виконання своїх посадових обов`язків працівниками патрульної поліції, які не доставили його та інших учасників до медичного закладу .
Зазначає, що після ДТП зазнав значних тілесних ушкоджень (забій, тріщина коліна, надрив та розтягнення зв`язок, струс мозку), у зв`язку з цим працівники поліції повинні були забезпечити в обов`язковому порядку проведення огляду на стан сп`яніння всіх учасників ДТП у медичному закладі. 
Звертає увагу, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння лише йому. Працівники поліції жодного разу не питали ОСОБА_1 про обставини ДТП, лише надали документи для підписання складені у його відсутності.
Зазначає, що його тимчасова відмова від проходження огляду не мала значення оскільки такий огляд поза встановлений законом час є неприпустимим. 
Повідомляє, що працівниками поліції було введено в оману ОСОБА_1 про те, що він може відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того зазначає, що направлення на огляд працівниками поліції не складалося.
Також звертає увагу, що суддею суду першої інстанції було допущено порушення процесуальних норм.
Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення ДПР18 №539106 та ДПР18 №539107 від 16.10.2020, що підтверджується письмовими поясненнями свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; схемою ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що в ДТП ніхто не постраждав та медичної допомоги не потребував; письмовими поясненнями потерпілих, які зазначили обставини ДТП, та вказали що медичної допомоги не потребували; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки перебував в стресовому стані в наслідок травм отриманих під час ДТП не заслуговують на увагу, як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_1 за медичною допомогою ніхто не звертався, побиті лише автомобілі.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції повинні були забезпечити в обов`язковому порядку проведення огляду на стан сп`яніння всіх учасників ДТП у медичному закладі не беруться до уваги.
Відповідно до п. 8, 9 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» Затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду; проведення огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.
Зі змісту письмових пояснень учасників ДТП вбачається, що потерпілих які потребували медичної допомоги не було, у такому випадку у працівників поліції не виникало обов`язку забезпечити проведення огляду на стан сп`яніння всіх учасників ДТП в медичному закладі.
Доводи апелянта про те, що працівники патрульної поліції не відбирали пояснень від учасників ДТП, а лише надали документи на підпис не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні пояснення всіх учасників ДТП.
Твердження апелянта, що його тимчасова відмова від проходження огляду не мала значення оскільки такий огляд поза встановлений законом час є неприпустимим не беруться до уваги, у зв`язку з тим, що відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається з пояснень свідків та протоколу ДПР 18 №539107 від 16.10.2020 у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а також ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці ДТП та в медичному закладі.
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було введено в оману ОСОБА_1 про те, що він може відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. З відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено усі негативні наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 не змінив своєї позиції, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З огляду на викладене, у судді апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суддя також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкцій ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одними із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
       
апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.01.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                  Гуцал І.П.