ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 127/3006/19
касаційне провадження № К/9901/32995/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:          Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2020 (головуючий суддя: Капустинський М.М., судді: Франовська К.С., Савгира Д.І.) у справі № 127/3006/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (далі - відповідач) в якому просила:
зобов`язати відповідача вести облік та всю документацію за раніше встановленими формами обліку, як це робили рік тому, одразу після рішення Вінницького міського суду м. Вінниці у справі №127/16051/16-ц, використовуючи дані з обмеженого переліку, дійсно необхідні для надання субсидії на паперових носіях, без надання людині номеру замість ім`я;
заборонити надалі стосовно позивачки присвоювати будь-які ідентифікатори, включно номеру запису в реєстрі (УНЗР), та збирати, обробляти та розміщувати інформацію в електронних системах, а також передачу інформації третім особам та до держреєстру;
надати життєво - необхідні засоби допомоги руху в реальні строки та забезпечення контролю;
відшкодувати моральну шкоду в сумі 150 000,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 позов задоволено частково:
визнано протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій інформації щодо позивача без надання згоди;
зобов`язано відповідача виключити з Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій інформацію щодо позивача відображену за порядковим номером 5734;
у решті позову відмовлено.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивачки про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 апеляційну скаргу позивачки залишено без руху. Скаржниці надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2020 апеляційну скаргу позивачки на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 повернуто.
03.12.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивачки, в якій скаржниця просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2020 про повернення апеляційної скарги та надати можливість звернення до суду.
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржниця зазначає, що на виконання ухвали від 28.09.2020 про залишення позовної заяви без руху до суду була надана заява від 12.10.2020 про поновлення строку разом зі скаргою з виправленими помилками. Стверджує, що всі приписи ухвали суду виконані в строк і в повному обсязі та підстав для повернення апеляційної скарги не було.
Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2020 відкрито касаційне провадження. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.
04.01.2021 від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2020 - без змін.
13.01.2021 від позивачки надійшли пояснення на відзив відповідача.
Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи встановлених судом, перевірив правильність застосування ним норм процесуального права та встановив таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків. 
За змістом статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу суду першої інстанції прийнято в порядку письмового провадження 20.11.2019. Апелянт отримав копію вищезазначеної ухвали Вінницького окружного адміністративного суду 29.11.2020. Відтак, апеляційну скаргу необхідно було подати у строк до 16.12.2019.
Натомість, апеляційна скарга подана до суду 30.07.2020, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 295 КАС України.
Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції апелянтом в апеляційній скарзі не порушувалося.
За змістом частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Так, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 з посиланням на частину 3 статті 298 КАС України апеляційну скаргу позивачки залишено без руху. Апелянту запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
В оскаржуваній ухвалі суду про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що апелянт отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 08.10.2020 за заявою № 1297/20 про видачу копію рішення нарочно.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на 30.10.2020 вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не надано, ні через канцелярію суду, ні поштовим зв`язком.
З посиланням на частину 2 статті 298 КАС України, за змістом якої до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Проте Верховний Суд зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Так, суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу без руху на підставі частини 3 статті 298 КАС України та не встановлював порушення вимог, встановлених статтею 296 КАС України.
Отже, за змістом статтей 298 та 299 КАС України, у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Також Верховний Суд звертає увагу, що апелянт отримав ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху 08.10.2020, якою було надано 10-ти денний строк на усунення недоліків.
Водночас в матеріалах справи наявна заява за вхід.№ 20701/20 від 12.10.2020 про поновлення строку звернення до суду на виконання ухвали суду від 28.09.2020 про залишення апеляційної скарги без руху, оцінка якій судом апеляційної інстанції не надавалась.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали про повернення апеляційної скарги.
Пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Згідно частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відтак, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження 
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі №127/3006/19 - скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду                                                            С. М. Чиркін
                                                                                          А.А. Єзеров
                                                                                          В.М. Кравчук