ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21360/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при  секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги    Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до Міністерства юстиції України, Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про визнання бездіяльності та дій протиправними, скасування постанов,

ВСТАНОВИВ

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «Дніпропетровськгаз») звернулися до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмета позову від 13 листопада 2019 року, просили:
1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду скарги АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 30 жовтня 2019 року №30; 
2)   визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича по відкриттю виконавчого провадження №60403353 та винесенню постанов від 23 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60403353, від 23   жовтня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника за ВП №60403353, від 23   жовтня 2019 року про стягнення з божника основної винагороди за ВП №60403353, від 28   жовтня 2019 року про розшук майна боржника за ВП №60403353, від 28 жовтня 2019 року про арешт майна божника за ВП №60403353, від 29 жовтня 2019 року про арешт майна боржника за ВП №60403353; 
3)   скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 23   жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №60403353, від 23 жовтня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника за ВП №60403353, від 23 жовтня 2019   року про стягнення з боржника основної винагороди за ВП №60403353, від 28 жовтня 2019   року про розшук майна боржника за ВП №60403353, від 28   жовтня 2019 року про арешт майна божника за ВП №60403353, від 29 жовтня 2019 року про арешт майна боржника за ВП №60403353. 
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що станом на дату звернення позивачів до суду Міністерство юстиції України не розглянуло скаргу АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на дії виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича. Стосовно суті порушень, викладених у скарзі, позивачі вказували про протиправність дій приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження за умов відсутності боргу. АТ «Дніпропетровськгаз» не ухилявся від виконання свого грошового зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. Стосовно постанови про арешт на коштів боржника зазначали, що рахунки, передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцем відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавця. Щодо постанови про арешт майна позивачі стверджували, що в першочерговому порядку звернення стягнення відбувається за рахунок коштів боржника, а  не його майна.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року відкрито прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
08 січня 2020 року позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмета позову, у якій виклали наступні позовні вимоги:
1) визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», викладених у скарзі 31.10.2019 року №3110/19, та складення за її результатами довідки від 28.11.2019 року; 
2)   визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, яка виразилась у незакінченні виконавчого провадження №60403353 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича закінчити виконавче провадження №60403353; 
3)   визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича по списанню грошових коштів в рамках виконавчого провадження №60403353 з рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АБ   «Кліринговий дім», та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича повернути списані грошові кошти на рахунок АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
В обґрунтування заяви про уточнення позовних вимог позивачі зазначили, що 17 грудня 2019 року на адресу АТ «Дніпропетровськгаз» надійшла довідка Міністерства юстиції України від 28.11.2019 року, складена за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Куземченка А.С. на підставі скарги АТ «Дніпропетровськгаз». На переконання позивачів Міністерство юстиції України формально підійшло до розгляду скарги, не дослідивши матеріали виконавчого провадження, а лише витребувавши у приватного виконавця письмові пояснення. Однак, позивачі стверджують, що Міністерством юстиції України не було враховано, що виконавче провадження було відкрито за відсутності на це правових підстав. Позивачі вказали, що АТ «Дніпропетровськгаз» не ухилявся від виконання свого грошового зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням, оскільки відповідно до положень ЦК України надіслання стороною заяви про зарахування зустрічних вимог є вчиненням одностороннього правочину, спрямованого на припинення зобов`язань сторін. Крім того, Міністерством юстиції України не надано належної оцінки неправомірним діям приватного виконавця із винесення постанови про накладення арешту на кошти на всіх рахунках АТ «Дніпропетровськгаз», оскільки накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить  до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про визнання протиправними дій по відкриттю виконавчого провадження ВП №60403353 та винесенню постанов від 23 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №60403353, від 23   жовтня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника за ВП №60403353, від 23   жовтня 2019 року про стягнення з божника основної винагороди за ВП №60403353, від 28   жовтня 2019 року про розшук майна боржника за ВП №60403353, від 28 жовтня 2019 року про арешт майна божника за ВП №60403353, від 29 жовтня 2019   року про арешт майна боржника за ВП №60403353 та про скасування цих постанов, оскільки вказані позовні вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» належить розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відмовлено.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» подало апеляційні скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року.
В апеляційній скарзі на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження в частині визнання протиправними дії приватного виконавця та пропонуючи звернутися із таким позовом в порядку господарського судочинства не врахував, що в даному випадку не всі постанови, приватного виконавця оскаржуються в порядку ГПК України, зокрема, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів можуть бути оскаржені до адміністративного суду.
Крім того, апелянт наголошує, що звертався до суду із заявою про зміну предмета позову. Стверджує, що вимоги є взаємопов`язаними та розглядати окремо позовні вимоги Акціонерне товариство «Дніпропетровськгаз» до Міністерства юстиції України та приватного виконавця неможливо, адже без дослідження порушень приватного виконавця , здійснених при виконанні виконавчого провадження неможливо встановити порушення допущені контролюючим органом при проведенні перевірки та складення зі її результатами довідки. Таким чином, оскільки судом було прийнято рішення не приймати до уваги заяву про зміну предмета позову, то і не можливо було встановити зв`язок між вказаними позовними вимогами.
В апеляційній скарзі на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Окрім доводів наведених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог від 08 січня 2020 року, що були викладені вище, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у прийнятті до уваги заяви про зміну предмета позову. Наголошує, що в даному випадку підстави позову не змінилися, а лише доповнилися новою обставиною вже після відкриття провадження у справі, а саме довідкою Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги АТ «Дніпропетровськгаз», тому у останнього виникла необхідність змінити лише предмет позову. Крім того, судом не зазначено, які саме були нові підстави при зверненні з заявою про зміну предмета позову.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою приватного виконавця Куземченка А.С. від 23 жовтня 2019 року ВП №60403353 відкрито виконавче провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року №904/1209/18 про стягнення з АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь АТ   «НАК «Нафтогаз України» суми 3% річних в розмірі 18   679   583,84 грн., інфляційної складової в розмірі 81 075 510,99 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 616 700,00   грн.; згідно із заявою стягувача залишок боргу становить 98 317 507,36 грн.
Вказаною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 98 31 750,73 грн.
Постановою приватного виконавця Куземченка А.С. від 23 жовтня 2019 року ВП №60403353 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах чи перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», у тому числі, що знаходяться на рахунках виробничого підрозділу боржника - Самарійське виробниче управління АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
Приватний виконавець Куземченко А.С. у межах ВП №60403353 також виніс постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 23 жовтня 2019   року, про розшук майна боржника від 28 жовтня 2019 року, про арешт майна боржника від 28 жовтня 2019 року, про арешт майна боржника від 29 жовтня 2019 року.
31 жовтня 2019 року представник АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» подав до Міністерства юстиції України скаргу на дії приватного виконавця Куземченка А.С., у якій просив внести подання до Дисциплінарної комісії про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця. В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, про незаконність дій приватного виконавця Куземченка А.С. з прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на кошти боржника,  про накладення арешту на майно боржника за ВП №60403353 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року у справі №904/1209/18.
З матеріалів справи вбачається, що Міністерством юстиції України розглянута скарга АТ «Дніпропетровськгаз» від 31 жовтня 2019 року, що підтверджується листом №6467/37730-33-19/20.5.1 від 06.12.2019 року щодо результатів проведення позапланової невиїзної перевірки. 
Результати перевірки оформлено довідкою за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 28.11.2019 року, у висновку якої вказано, що порушень законодавства приватним виконавцем щодо здійснення виконавчого провадження №60403353 не встановлено.
Вважаючи протиправними дії приватного виконавця при здійсненні виконавчого провадження №60403353, а також дії Міністерства юстиції України, що при поданні позову були обґрунтовані не розглядом скарги, а після заяви про уточнення позовних вимог - дії за результатами розгляду скарги, позивачі звернулися до суду з даним позовом.
Стосовно заяви про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмета позову від 08 січня 2020 року, яка не була прийнята судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відмовляючи у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що у заяві про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмета позову позивачі змінили і предмет позову і підстави позову одночасно. А тому, оскільки одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, суд не прийняв вказану заяву до увагу та розглянув справу за первинними позовними вимогами.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду попередньої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.  
Дослідивши зміст позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмета позову від 08 січня 2020 року колегія суддів дійшла висновку, що підстави позову не змінилися. В свою чергу, доповнивши позовну заяву новими обставинами первісні обставини не змінилися. 
Так, як у заяві про уточнення позовних вимог, так і у позовній заяві позивачі вказували, що Міністерством юстиції України не було враховано, що виконавче провадження було відкрито за відсутності на це правових підстав; що АТ «Дніпропетровськгаз» не ухилявся від виконання свого грошового зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням, оскільки відповідно до положень ЦК України надіслання стороною заяви про зарахування зустрічних вимог є вчиненням одностороннього правочину, спрямованого на припинення зобов`язань сторін; що Міністерством юстиції України не надано належної оцінки неправомірним діям приватного виконавця із винесення постанови про накладення арешту на кошти на всіх рахунках АТ «Дніпропетровськгаз», оскільки накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить  до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві. 
При цьому, у заяві про уточнення позовних вимог позивачі лише додали, що Міністерство юстиції України формально підійшло до розгляду скарги АТ «Дніпропетровськгаз», не дослідивши матеріали виконавчого провадження №60403353, а лише витребували у приватного виконавця письмові пояснення, проте, не врахували вищенаведених обставин.
Таким чином, обставини, якими обґрунтовані уточнені позовні вимоги, не змінилися. Отже, позивачами не змінено підстави позову, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неврахування вищезазначеної заяви.
З урахуванням викладеного, судом підлягали розгляду наступні позовні вимоги:
1) визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», викладених у скарзі 31.10.2019 року №3110/19, та складення за її результатами довідки від 28.11.2019 року; 
2)   визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, яка виразилась у незакінченні виконавчого провадження №60403353 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича закінчити виконавче провадження №60403353; 
3)   визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича по списанню грошових коштів в рамках виконавчого провадження №60403353 з рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АБ   «Кліринговий дім», та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича повернути списані грошові кошти на рахунок АТ   «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
За таких обставин справи, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року, якою закрито провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про визнання протиправними дій по відкриттю виконавчого провадження ВП №60403353 та винесенню постанов від 23 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №60403353, від 23   жовтня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника за ВП №60403353, від 23   жовтня 2019 року про стягнення з божника основної винагороди за ВП №60403353, від 28   жовтня 2019 року про розшук майна боржника за ВП №60403353, від 28 жовтня 2019 року про арешт майна божника за ВП №60403353, від 29 жовтня 2019   року про арешт майна боржника за ВП №60403353 та про скасування цих постанов, підлягає скасуванню, оскільки з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вказаних вимог Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» заявлено не було.
Розглянувши позовні вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправними дії Міністерства юстиції України, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав АТ «Дніпропетровськгаз», викладених у скарзі 31.10.2019 року №3110/19, та складення за її результатами довідки від 28.11.2019 року колегія суддів зазначає наступне.
АТ «Дніпропетровськгаз» звернулось до Міністерства юстиції України із скаргою від 31.10.2019 № 3110/9 на дії приватного виконавця виконавчого органу Дніпропетровської області Куземченка А.С.
У скарзі були викладені обставини щодо протиправності дій приватного виконавця стосовно здійснення виконавчого провадження № 60403353 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 року у справі № 904/1209/18 та висловлювалось прохання про проведення перевірки фактів, вказаних у скарзі.
На підставі зазначеної скарги відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця Куземченка А.С. та складено довідку від 28.11.2019 року, у висновку якої зазначено, що в межах предмету скарги щодо здійснення приватним виконавцем виконавчого органу Дніпропетровської області Куземченка А.С. виконавчого провадження № 60403353 порушень законодавства не встановлено.     
Листом від 06.12.2019 року №6467/37730-33-19/20.5.1 Міністерство юстиції України повідомлено АТ «Дніпропетровськгаз» про здійснення перевірки приватного виконавця Куземченко А.С. та долучено до листа довідку за результатами такої перевірки.
Відповідно до пункту 8 частини 1   статті 17 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403-VIII (надалі - Закон № 1403-VIII) Міністерство юстиції України здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця.
Згідно з частиною 1   статті 34 Закону №1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Пунктом 2 частини 3 статті 34 Закону №1403-VIII визначено, що позапланові перевірки проводяться на підставі: письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.
На виконання вимог статті 34 Закону № 1403-VIII Міністерством юстиції України розроблено Порядок здійснення контролю за діяльністю працівників органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений   наказом Мінюсту України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованим в Мінюсті України 22.10.2018 за № 1195/32647 (надалі - Порядок № 3284/5).
Порядок № 3284/5 визначає механізм здійснення Міністерством юстиції перевірок діяльності працівників органів державної виконавчої служби (органів ДВС), приватних виконавців, у тому числі стану додержання   Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до   Конституції   та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання вчинення державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства.
Згідно з пунктом 26 розділу ІІІ Порядку № 3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.
Відповідно до пункту 27 розділу ІІІ Порядку № 3284/5 про проведення позапланової невиїзної перевірки приватному виконавцю надсилається письмовий запит. У запиті зазначаються строк для надання вмотивованої відповіді приватним виконавцем щодо фактів, викладених у зверненні, який не може бути менше десяти календарних днів, перелік копій документів, які потрібно надати для проведення перевірки.
Під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця використовуються інформація та копії документів, надані приватним виконавцем, відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, інша інформація та документи, які стосуються предмета звернення.
Якщо під час позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виникла потреба в одержанні від приватного виконавця додаткової інформації або копій документів у межах предмета звернення, структурний підрозділ Міністерства (Управління державної виконавчої служби) може надіслати приватному виконавцю повторний письмовий запит. Запит має містити обґрунтування потреби одержання додаткової інформації та/або копій документів та строк, у який приватний виконавець має надати таку інформацію та/або документи.
Як вбачається з поданої до Міністерства юстиції України скарги АТ «Дніпропетровськгаз», останнім було зазначено, що приватний виконавець Куземченко А.С. відкрив виконавче провадження, не врахувавши, що боржник не має заборгованості перед стягувачем у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Також вказано, що приватним виконавцем протиправно прийнято постанову про накладення арешту на кошти та майно боржника.
При цьому, з довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. від 28.11.2019 року судом встановлено, що Міністерством юстиції України в повному обсязі досліджено поставлені в скарзі питання та надано мотиви та обґрунтування дій приватного виконавця у виконавчому провадженні № 60403353.
Під час проведення перевірки відповідачем витребувано у приватного виконавця пояснення та відомості у межах предмету звернення, використано відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016     № 2432/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 автоматизована система виконавчого провадження - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
Отже, у Міністерства юстиції України був повний доступ до необхідних документів у спірному виконавчому провадженні, тому посилання АТ «Дніпропетровськгаз» на те, що відповідачем формально та без аналізу всіх необхідних доказів розглянуто скаргу відхиляються за необґрунтованістю.
Таким чином, Міністерством юстиції України вжито всіх заходів щодо належного розгляду письмової скарги учасника виконавчого провадження АТ «Дніпропетровськгаз» у відповідності до Закону № 1403-VIII та Порядку № 3284/5.
Колегія суддів також зазначає, що результати перевірки можуть вплинути на права та обов`язки приватного виконавця після винесення на основі даних, зазначених в довідці та акті, перевірки розпорядження чи припису.
Контролюючий орган не позбавлений права викладати в довідці та акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі них, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень.
Натомість, обов`язковою ознакою рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у довідці чи акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Проте, такі висновки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки.
Тобто, довідка та акт є лише засобом документування дій контролюючого органу, а предметом оскарження в адміністративному суді можуть бути юридичні наслідки, що безпосередньо випливають з результатів відповідних дій чи бездіяльності.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що оскаржуючи дії Міністерства юстиції України АТ «Дніпропетровськгаз» фактично не погоджується зі змістом довідки, складеної за наслідками перевірки, та висновками, викладеними в ній.
Разом з тим, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні   КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Відтак, довідка складена в ході перевірки приватного виконавця Куземченко А.С. не є правовим документом, який встановлює відповідальність приватного виконавця та, відповідно, не є рішенням у розумінні   Кодексу адміністративного судочинства України.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11.06.2019 року у справі № 802/2171/17-а, від 28.05.2020 року у справі № 812/1187/16.
Таким чином, підстави для задоволення вказаної позовної заяви АТ «Дніпропетровськгаз» відсутні.
Розглянувши позовні вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження № 60403353 та зобов`язання закінчити виконавче провадження № 60403353, і про визнання протиправними дій приватного виконавця щодо списання грошових коштів в рамках виконавчого провадження № 60403353 з рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АБ    «Кліринговий дім», та зобов`язання повернути списані грошові кошти, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з частиною 1  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII  (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1  статті 19 КАС України  закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів  законом  встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 7 частини 1  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Згідно частини 1  статті 287 КАС України  учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо  законом  не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Таким чином, рішення, дії чи бездіяльність виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду виключно у тому випадку, якщо  законом  не встановлений інший порядок їх оскарження.
Водночас, нормами чинного законодавства встановлені особливі правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця при виконанні ним судових рішень, ухвалених, зокрема, у господарських та цивільних справах.
Відповідно до частини 1  статті 74 Закону України № 1404-VIII  рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Так, відповідно до частини 1  статті 139 Господарського процесуального кодексу України  (далі -  ГПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що оскарження рішення, дії або бездіяльності виконавця під час примусового виконання ним рішення господарського суду (наказів господарського суду) здійснюється за правилами господарського судочинства.
Отже, оскільки оскаржувані АТ «Дніпропетровськгаз» бездіяльність та дії приватного виконавця пов`язані з примусовим виконанням наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року №904/1209/18, такі позовні вимоги належить розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини 1  статті 238 КАС України  суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог АТ «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження № 60403353 та зобов`язання закінчити виконавче провадження № 60403353, і про визнання протиправними дій приватного виконавця щодо списання грошових коштів в рамках виконавчого провадження № 60403353 з рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АБ    «Кліринговий дім», та зобов`язання повернути списані грошові кошти, колегія суддів дійшла наступних висновків, які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушення оскаржуваними діями і рішеннями відповідачів прав, свобод чи інтересів позивача в публічно-правових відносинах з огляду на наступне.
За змістом  статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За правилами частини першої  статті 2 КАС України  Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першої  статті 5 КАС України  передбачено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2  ст. 55 Конституції України  (п. 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; п. 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та п. 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).
Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України  зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина 2  статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених  Конституцією  і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Отже системне тлумачення  статті 55 Конституції України  дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано частини 3, 5 та 6  статті 55 Конституції України.
З аналізу вищезазначених норм, слідує, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача (як то наприклад права власності чи права користування спірною земельною ділянкою) з боку відповідача, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.
Обґрунтовуючи наявність порушення своїх прав ОСОБА_1 зазначав, що він володіє часткою акцій АТ «Дніпропетровськгаз». Посилаючись на положення Закону України «Про акціонерні товариства» позивач вказує, що користуючись своїми правами акціонера, останнім було отримано інформацію, яка свідчить про протиправність дій та бездіяльності відповідачів відносно АТ «Дніпропетровськгаз», та як наслідок, відносно нього як акціонера даного товариства, оскільки такі протиправні дії/бездіяльність можуть призвести до банкрутства товариства та позбавити акціонера права на отримання належних йому дивідендів.
Оцінюючи такі доводи ОСОБА_1 колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.
Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає, що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.
Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 грудня 2015 року у справі №21-5361а15 і від 1 грудня 2015 року у справі №21-3222а15.
У цьому спорі позивачем не наведено обґрунтованих мотивів і не надано відповідних доказів, яким чином спірні дії відповідачів порушують права або його інтереси, тобто породжують, змінюють або припиняють його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Зокрема, суд звертає увагу на те, що позивач не є стороною виконавчого провадження №60403353, іншим учасником виконавчого провадження або особою, яка залучається до проведення виконавчих дій. Крім того, рахунок НОМЕР_2 , який був арештований приватним виконавцем, належать Акціонерному товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (боржнику виконавчого провадження №60403353). А позивач, в свою чергу, не має прав володіння, користування чи розпорядження зазначеним майном, а тому оскаржувані акти арешту нежитлових приміщень не змінюють і не припиняють жодних прав і обов`язків позивача щодо арештованого майна.
Згідно з частинами першою, третьою  статті 167 Господарського кодексу України  корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами; під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Отже, акціонер може захищати свої права і інтереси, що охороняються законом, шляхом звернення до суду у разі їх порушення, заперечування або невизнанні самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами або іншими акціонерами цього товариства.
Проте, оскаржувані дії відповідачів стосуються підприємства-боржника, та жодним чином не порушують, не обмежують і не заперечують корпоративні права позивача як власника частки у статутному фонді підприємства-боржника, так само як і права позивача як акціонера (які витікають з його прав на акції чи пай).
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі № 331/5314/16-а (2-а/331/148/2016).
Враховуючи наведене, з огляду на відсутність порушеного права ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає за необхідне досліджувати доводи останнього щодо протиправності оскаржуваних дій та бездіяльності відповідачів в контексті порушення його позивача, та приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 315, 317, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року скасувати.
Закрити провадження у справі в частині позовних вимог акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Куземченка  Андрія Сергійовича щодо не закінчення виконавчого провадження № 60403353 та зобов`язання закінчити виконавче провадження № 60403353.
Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправними дій приватного виконавця Куземченка  Андрія Сергійовича щодо списання грошових коштів в рамках виконавчого провадження № 60403353 з рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АБ    «Кліринговий дім», та зобов`язання повернути списані грошові кошти.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», що розгляд цієї справи в частині зазначених позовних вимог віднесено до компетенції суду  господарської юрисдикції.
В частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Куземченка Андрія Сергійовича без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», викладених у скарзі № 3110/9 від 31.10.2019 року та складанні за її результатами довідки від 28.11.2019 року та позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Куземченка  Андрія Сергійовича щодо не закінчення виконавчого провадження № 60403353 та зобов`язати закінчити виконавче провадження,  визнання протиправними дії приватного виконавця Куземченка  Андрія Сергійовича по списанню грошових коштів в рамках виконавчого провадження № 60403353 з рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АБ    «Кліринговий дім», та зобов`язання повернути списані грошові кошти, ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

                                    суддя                                        О.М.Оксененко