ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 803/1861/16
адміністративне провадження № К/9901/31837/18

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
суддя-доповідач Гусак М.  Б.,
судді Гімон М.  М., Усенко Є.  А.,

за участю: 
секретаря судового засідання Хом`яка О.  А.,
представника позивача - Кондратюка В.  В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступником якого була Луцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДПС у Волинській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Волинській області) на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року (суддя Костюкевич С.  Ф.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року (судді Нос  С.  П., Кухтей Р.  В., Яворський І.  О.) у справі №  803/1861/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагроінвест» до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагроінвест» (далі - ТОВ «Промагроінвест») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцької ОДПІ) щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування та зобов`язати Луцьку ОДПІ внести до цього Реєстру відповідні дані.

На обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 8 червня 2016 року № 0007181202 у частині збільшення на 61  165,00 грн суми зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ). Проте податковий орган не подав до Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Волинський окружний адміністративний суд постановою від 9 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17  серпня 2017 року, позовні вимоги задовольнив: визнав протиправною бездіяльність Луцької ОДПІ щодо невиконання обов`язку по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Промагроінвест» за жовтень 2015 року в сумі 61  165,00 грн; зобов`язав Луцьку ОДПІ внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Промагроінвест» за жовтень 2015 року в сумі 61  165,00 грн. 

Не погодившись із цими судовими рішеннями, Луцька ОДПІ подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами при розгляді справи, просить їх скасувати, у задоволенні позову відмовити.

ТОВ «Промагроінвест» правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалося.

Касаційна скарга розглядається у порядку, що діяв до 8 лютого 2020 року, відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», що набрав чинності у зазначену вище дату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. 

Суди встановили, що 19 листопада 2015 року позивачем подано декларацію з ПДВ за жовтень 2015 року із розрахунком та заявою щодо бюджетного відшкодування 61  165,00 грн.

23 травня 2016 року Луцькою ОДПІ за результатами позапланової виїзної перевірки діяльності ТОВ «Промагроінвест» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2015 року складено акт № 21/12-02/31102277. На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 8 червня 2016 року: №  0007181202 про завищення на 61  165,00 грн суми бюджетного відшкодування; №  0007181202 про застосування 15291,00 грн штрафних санкцій; № 0007181202 про завищення на 109  207,00 грн суми бюджетного відшкодування; №  0007181202 про застосування 27302,00 грн штрафних санкцій.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, позов ТОВ «Промагроінвест» задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 8 червня 2016 року №  0007181202 у частині збільшення на 61  165,00 грн суми грошового зобов`язання з ПДВ та застосування штрафних санкцій у розмірі 15  291,00 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

У встановлені законодавством строки позивач суму бюджетного відшкодування ПДВ не отримав, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом.

За правилами пунктів 200.7, 200.10, 200.12 статті 200 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації; контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних; контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пункт 200.15 статті 200 ПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що 27 жовтня 2016 року закінчилася процедура судового оскарження у справі про протиправність прийнятого податковим органом податкового-повідомлення рішення, рішення суду набрало законної сили, право позивача на відшкодування ПДВ в сумі 61165,00 грн було підтверджено в судовому порядку; з моменту надходження ухвали суду до податкового органу в Луцької ОДПІ виник обов`язок щодо направлення висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу казначейства.

Отже, суди дійшли висновку про порушення прав позивача на отримання бюджетного відшкодування в передбачені законом строки, тому визнали протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у невиконанні обов`язку щодо подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у п`ятиденний строк після закінчення перевірки висновку із зазначенням суми, яка підлягає відшкодуванню із бюджету.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним приписам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що саме бездіяльність податкового органу призвела до порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування відповідає обставинам у справі, які встановлені цими судами у відповідності з нормами процесуального права, та вище наведеним нормам матеріального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Щодо доводів відповідача стосовно обрання позивачем неправильного способу захисту у цій справі, колегія суддів вважає, що зазначене не впливає на висновок про законність ухвалених у цій справі судових рішень, які вже виконані.

Доводи відповідача про неправильне застосування норм матеріального права та порушення тих норм процесуального права, порушення яких може бути підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження. Також у касаційній скарзі відсутні доводи щодо порушення норм процесуального права, встановлення якого є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 353 КАС України. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні касаційної скарги Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Волинській області відмовити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.  Б. Гусак

Судді:                                                                                                    М.  М. Гімон

 Є.  А. Усенко