ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 р.	Справа № 480/1796/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Грицика Геннадія Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шаповал М.М.) від 02.09.2020 року (повний текст рішення складено 19.10.2018 р.) по справі №480/1796/20 за позовом  Грицика Геннадія Олексійовича в інтересах ОСОБА_1  до Вільшанської сільської ради територіальної громади  про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради територіальна громада, у якій просить суд: визнати незаконною бездіяльність відповідача; зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача надати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку №5923584400:01:002:0204 цільового призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03.10.2019 року ОСОБА_1 (малолітня особа) в особі законного представника ОСОБА_3 звернувся до Вільшанської сільської ради територіальної громади з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок земельної ділянки комунальної власності 5923584400:01:002:1206, цільового призначення - землі запасу. З посиланням на положення ч. 7 ст 118 Земельного кодексу України представник позивача зазначає, що відповідач мав прийняти рішення за заявою ОСОБА_1  у місячний строк з дня реєстрації клопотання.
При цьому, представник  позивача звертає увагу суду на те, що у випадку коли відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку  має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки («мовчазна згода»).
На переконання представника позивача, враховуючи, що у термін більше, ніж місяць, станом на 05.11.2019 р. року не було надано ні дозволу на розроблення документації із землеустрою саме на ділянку площею 2,0 га ні мотивованої відмови у його наданні, Позивач відповідності ч. 7 ст 118 Земельного кодексу України отримав право на розроблення проекту землеустрою.  Отже, на підставі договору № 117/19 від 5 листопада 2019 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Позивачу для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.
Тобто, представник позивача просить суд врахувати -  якщо проект землеустрою погоджений, то він відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
10.01.2020 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1  для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 та про надання у власність зазначеної земельної ділянки.
23.01.2020 року Позивач отримав лист повідомлення Відповідно до якого Відповідач вказав, що вказана заява про затвердження проекту розглянута по суті не була, про розгляд заяви та прийняте рішення Позивача буде повідомлено в майбутньому (точна дата не зазначена).
На переконання  представника позивача вказаний лист свідчить про бездіяльність Відповідача, яка полягає в не прийнятті відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою у строк визначений ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - протягом 14 днів.
Представник  позивача вважає, що жодних правових підстав у відповідача для відмови у затвердженні  проекту землеустрою немає. При  цьому, посилається на норми  ст.118 Земельного кодексу та практику Вищого адміністративного суду України.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року  в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на  порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 03.10.2019 року ОСОБА_1 (малолітня особа) в особі законного представника ОСОБА_3 звернувся до Вільшанської сільської ради територіальної громади з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок земельної ділянки комунальної власності 5923584400:01:002:1206, цільового призначення - землі запасу.
Не отримавши у термін більше, ніж місяць, станом на 05.11.2019 р. ні дозволу на розроблення документації із землеустрою саме на ділянку площею 2,0 га ні мотивованої відмови у його наданні, позивач вважаючи, що  у відповідності до ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України   отримав право      на розроблення проекту землеустрою, на підставі договору № 117/19 від 5 листопада 2019 року розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Позивачу для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
10.01.2020 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1  для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 та про надання у власність зазначеної земельної ділянки.
23.01.2020 року Позивач отримав лист повідомлення Відповідно до якого Відповідач вказав, що вказана заява про затвердження проекту розглянута по суті не була, про розгляд заяви та прийняте рішення Позивача буде повідомлено в майбутньому (точна дата не зазначена).
На переконання  представника позивача вказаний лист свідчить про бездіяльність Відповідача, яка полягає в не прийнятті відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою у строк визначений ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - протягом 14 днів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України (надалі також ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Набуття права на землю громадянами врегульовано главою 19 ЗК України, яка, зокрема, визначає підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності (стаття 116), порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (стаття 118), норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам (стаття 121 ЗК України), повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування (стаття 122 ЗК України).
Так, відповідно до частини 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно із частиною 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною 4 статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині 1 цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині 3 цієї статті, - завірені ним копії проекту.
Органи, зазначені в частинах 1 - 3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина 5 статті 186-1 ЗК України).
Згідно із частиною 6 статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Частиною 7 статті 186-1 ЗК України встановлено, що органам, зазначеним у частинах 1 - 3 цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.
Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах 1 - 3 цієї статті, у визначений законом строк.
Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Колегія судів звертає увагу на те, що судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що  14.07.2020 року відповідна заява була розглянута 39 сесією 7 скликання. В ході відкритого поіменного голосування було прийняте рішення, яким відмовлено  позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Підстава для  відмови  у затвердженні проекту: 1) невиконання умов у пункту 1 рішення Вільшанської сільської ради  від 19.11.112019р. №30/9 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ; 2)земельна ділянка з кадастровим номером 5923584400:01:002:0204 у комунальну власність  Вільшанської сільської ради не передавалась, а зареєстровано  право комунальної власності Вільшанської сільської ради на земельну ділянку (земельний масив) загальною площею 8,9113га (кадастровий номер 5923584400:01:002:1206); 3) на запроектованій земельній ділянці  розташовані об"єкти нерухомості, а саме - електроопори 10кВ і 35 кВ, які не відображені у матеріалах  Проекту землеустрою.        
Тобто на час розгляду справи у суді  клопотання позивача про затвердження  проекту землеустрою розглянуто, прийнято відповідне рішення.  
Крім того, в межах провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе надавати оцінку  наявним обставинам викладеним у  рішенні відповідача яке прийнято   14.07.2020р. за наслідками розгляду заяви   ОСОБА_2 , як законного представника ОСОБА_1 , які стали підставою для відмови у задоволенні відповідної заяви про затвердження проекту землеустрою. оскільки воно не є предметом оскарження в даній справі.  
На твердження апелянта про бездіяльність Відповідача, яка полягає в не прийнятті відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою у строк визначений ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - протягом 14 днів, колегія судів зазначає. 
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. 
Відповідно до  статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради.
Згідно частини  п`ятої статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Тобто, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає питання щодо затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виключно на сесії та виносить відповідне рішення. 
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 17.01.2020 року було повідомлено позивача, що його звернення  щодо затвердження проекту  землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на території Вільшанської сільської територіальної громади Недригайлівського району Сумської області  буде винесене на розгляд чергової  сесії Вільшанської сільської ради, що в подальшому і було зроблено відповідачем, а саме 14.07.2020 року відповідна заява була розглянута 39 сесією 7 скликання. В ході відкритого поіменного голосування було прийняте рішення.
Крім того, колегія судів зазначає, що на час вирішення справи по суті було відсутнє порушене права позивача, оскільки його заява від 10.01.2020 року про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1  для ведення особистого селянського господарства була розглянута та 14.07.2020 р. прийнято відповідне рішення, а тому визнання незаконною бездіяльності відповідача не є належним способом захисту прав  позивача,  а належним способом захисту є саме оскарження рішення від 14.07.2020 року, яке було прийнято  за результатам розгляду заяви позивача від 10.01.2020 року про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1  для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 та про надання у власність зазначеної земельної ділянки.
На підставі вищевикладеного колегія судів робить висновок, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Грицика Геннадія Олексійовича в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року по справі № 480/1796/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов   	
Повний текст постанови складено  12.03.2021 року