ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/12257/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. 
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін в судових засіданнях 16.02.2021 та 02.03.2021 заявника - адвокат Подольський В.О.,
відповідача (ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ") - адвокат Тарасов С.О.,
відповідача (ДП "ФК "Інтербудінвест") - керівник Джус І.С.,
третьої особи (Служба безпеки України) Асадчий В.О., Ярко О.Ю.,
третьої особи (Національний банк України) Колосюк С.Л., Донченко О.Г.,
ліквідатор ТОВ "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест"- Огулькова А.М.,
третьої особи (ОКЖБК "Аквамарин-1") - адвокат Мельник М.А., керівник Меліхов С.В.,
третіх осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) - адвокат Мельник М.А.,
3-ті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,
заявника за заявою про заміну позивача правонаступником ( ОСОБА_24 ) - адвокат Токарчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Служби безпеки України, Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 ,       ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,        ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 від 28.12.2020
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 10.12.2020
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"
про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13
за заявою ОСОБА_42 
до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"; 3. Дочірнього підприємства "Фінансова компанія "Інтербудінвест"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:                           1. Служба безпеки України; 2. Служба зовнішньої розвідки України; 3. ОСОБА_1 ; 4. ОСОБА_25 ; 5. ОСОБА_43 ; 6. ОСОБА_44 ; 7. ОСОБА_26 ; 8. ОСОБА_2 ; 9. ОСОБА_22 ; 10. ОСОБА_45 ; 11. ОСОБА_46 ; 12. ОСОБА_47 ; 13. ОСОБА_48 ; 14. ОСОБА_49 ; 15. ОСОБА_27 ; 16. Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1"; 17. ОСОБА_50 ; 18. ОСОБА_28 ; 19. ОСОБА_51 ; 20. ОСОБА_52 ; 21. ОСОБА_53 ; 22. ОСОБА_54 ; 23. ОСОБА_55 ; 24. ОСОБА_56 ; 25. ОСОБА_23 ; 26. ОСОБА_57 ; 27. ОСОБА_58 ; 28. ОСОБА_59 ; 29. ОСОБА_60 ; 30. ОСОБА_61 ; 31. ОСОБА_62 ; 32. ОСОБА_63 ; 33. ОСОБА_64 ; 34. ОСОБА_65 ; 35. ОСОБА_66 ; 36. ОСОБА_67 ; 37. ОСОБА_68 ; 38. ОСОБА_69 ; 39. ОСОБА_70 ; 40. ОСОБА_29 ; 41. ОСОБА_71 ; 42. ОСОБА_72 ; 43. ОСОБА_73 ; 44. ОСОБА_74 ; 45. ОСОБА_18 ; 46. ОСОБА_30 ; 47. ОСОБА_75 ; 48. ОСОБА_76 ; 49. ОСОБА_77 ; 50. ОСОБА_78 ; 51. ОСОБА_79 ; 52. ОСОБА_80 ; 53. ОСОБА_81 ; 54. ОСОБА_20 ; 55. ОСОБА_82 ; 56. ОСОБА_83 ; 57. ОСОБА_32 ; 58. ОСОБА_84 ; 59. ОСОБА_85 ; 60. ОСОБА_86 ; 61. ОСОБА_87 ; 62. ОСОБА_88 ; 63. ОСОБА_89 ; 64. ОСОБА_90 ; 65. ОСОБА_91 ; 66. ОСОБА_92 ; 67. ОСОБА_93 ; 68. ОСОБА_94 ; 69. ОСОБА_95 ; 70. ОСОБА_19 ; 71. ОСОБА_96 ; 72. ОСОБА_17 ; 73. ОСОБА_97 ; 74. ОСОБА_98 ; 75. ОСОБА_99 ; 76. ОСОБА_100 ; 77. ОСОБА_101 ; 78. ОСОБА_102 ; 79. ОСОБА_103 ; 80. ОСОБА_104 ; 81. ОСОБА_105 ; 82. ОСОБА_106 ; 83. ОСОБА_107 ; 84. ОСОБА_108 ; 85. ОСОБА_34 ; 86. ОСОБА_109 ; 87. ОСОБА_110 ; 88. ОСОБА_111 ; 89. ОСОБА_112 ; 90. ОСОБА_113 ; 91. ОСОБА_114 ; 92. ОСОБА_115 ; 93. ОСОБА_116 ; 94. ОСОБА_5 ; 95. ОСОБА_35 ; 96. ОСОБА_117 ; 97. ОСОБА_41 ; 98. ОСОБА_118 ; 99. ОСОБА_37 ; 100. ОСОБА_16 ; 101. ОСОБА_119 ; 102. ОСОБА_120 ; 103. ОСОБА_121 ; 104. ОСОБА_122 ; 105. ОСОБА_3 ; 106. ОСОБА_123 ; 107. ОСОБА_11 ; 108. ОСОБА_124 ; 109. ОСОБА_14 ; 110. ОСОБА_125 ; 111. ОСОБА_126 ; 112. ОСОБА_127 ; 113. ОСОБА_21 ; 114. ОСОБА_128 ; 115. ОСОБА_129 ; 116. ОСОБА_130 ; 117. ОСОБА_8 ; 118. ОСОБА_131 ; 119. ОСОБА_132 ; 120. ОСОБА_133 ; 121. ОСОБА_134 ; 122. ОСОБА_135 ; 123. ОСОБА_136 ; 124. ОСОБА_38 ; 125. ОСОБА_137 ; 126. ОСОБА_138 ; 127. ОСОБА_139 ; 128. ОСОБА_140 ; 129. ОСОБА_141 ;  130. ОСОБА_142 ; 131. ОСОБА_13 ; 132. ОСОБА_143 ; 133. ОСОБА_144 ; 134. ОСОБА_145 ; 135. ОСОБА_146 ; 136. ОСОБА_147 ; 137. ОСОБА_148 ; 138. ОСОБА_149 ; 139. ОСОБА_39 ; 140. ОСОБА_9 ; 141. ОСОБА_40 ; 142. ОСОБА_150 ; 143. ОСОБА_151 ; 144. ОСОБА_152 ; 145. ОСОБА_153 ; 146. ОСОБА_15 
про спростування майнових дій боржника  
в межах справи № 910/12257/13
за заявою ОСОБА_42 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа              №    910/12257/13 за заявою ОСОБА_42 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест", провадження у якій порушено ухвалою від 15.07.2013.

2. Постановою Господарського суду міста Києва від 16.04.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

3. На розгляд Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_42 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", Дочірнього підприємства "Фінансова компанія "Інтербудінвест", про спростування майнових дій боржника.

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13 позовну заяву ОСОБА_42 про спростування майнових дій боржника в межах справи № 910/12257/13 про банкрутство ТОВ "БІК "Інтербудінвест" з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 18.10.2017, від 24.10.2017, від 14.02.2018, задоволено повністю. 

5. 19.02.2020 до місцевого суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" було подано заяву про перегляд ухвали Господарського суду м.Києва від 06.06.2018 у цій справі за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
6. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/12257/13 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м.Києва від 06.06.2018 у справі №910/12257/13 задоволено; cкасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі №910/12257/13 та відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_42 про спростування майнових дій боржника.

7. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" та ОСОБА_42 звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами. 

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у цій справі апеляційні скарги задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/12257/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі №910/12257/13 відхилено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі №910/12257/13 залишено без змін. 

Надходження касаційних скарг до Верховного Суду
9. Ухвалами Верховного Суду від 27.01.2021, 03.02.2021, 10.02.2021 відкрито касаційні провадження у справі № 910/12257/13 за касаційними скаргами Служби безпеки України від 21.12.2020, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" від 23.12.2020, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 ,       ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,        ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 від 28.12.2020, Національного банку України від 06.01.2021 № 18-0012/962 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13, об`єднано касаційні провадження за вказаними скаргами в одне касаційне провадження та призначено розгляд касаційних скарг на 16.02.2021 о 10:30 год.

11. Ухвалою Верховного Суду від 16.02.2021 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 910/12257/13 за вказаними касаційними скаргами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13 до 14 год. 30 хв. 02.03.2021.

12. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 01.03.2021 № № 29.3-02/208 у зв`язку з перебуванням судді Жукова С.В. на лікарняному відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №  910/12257/13.

13. Згідно витягів з протоколів автоматизованого розподілу від 01.03.2021 справу №  910/12257/13 за касаційними скаргами Служби безпеки України від 21.12.2020, Національного банку України від 06.01.2021 № 18-0012/962, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" від 23.12.2020, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 від 28.12.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Погребняка В.Я. , Васьковського О.В. 

14. Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2021 прийнято вказані касаційні скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, суддів: Васьковського О.В., Погребняка В.Я. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими аргументами осіб, які подали касаційні скарги.
15. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Служба безпеки України, Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами, в яких останні просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/12257/13.

16. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій останні просять скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2018, постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/12257/13.

17. Касаційні скарги мотивовано наступним.

17.1 Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05.04.2013 та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 759/2226/13-ц не є нововиявленими обставинами для перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13.

17.2 Судом апеляційної інстанції не враховано, що при постановленні ухвали від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13 Господарським судом міста Києва не досліджувалися та не були доступні для нього договір передоручення від 25.04.2012. договір № 2-3/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду А від 25.04.2012 та договір поруки від 20.09.2012.

17.3 Судом апеляційної інстанції не враховано правових висновків викладених в постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 910/4521/14, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 29.12.2020 у справі № 904/5896/18.

17.4 Судом апеляційної інстанції під час відкриття апеляційного провадження, а саме при постановленні ухвали від 10.08.2020 у цій справі було порушено норми процесуального права, а саме часини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, оскільки склад суду на час відкриття апеляційного провадження був визначений не на підставі закону.

17.5 Судом апеляційної інстанції було безпідставно відмовлено у відводі судді Верховець А.А.

17.6 Судом апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження у цій справі в порушення приписів статті 256 Господарського процесуального кодексу України не враховано, що апелянтами був пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/12257/13 і відповідні клопотання про поновлення такого строку ними не заявлялися. 

17.7 Суд апеляційної інстанції помилково відкрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у цій справі, оскільки вказана ухвала згідно приписів статей 254, 255, 261 Господарського процесуального кодексу України не підлягає апеляційному оскарженню.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
18. Від голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" до суду надійшов відзив на касаційні скарги Служби безпеки України, Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" в якому останній просить залишити вказані касаційні скарги без задоволення.

19. Від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" Огулькової А.М. до суду надійшов відзив на касаційні скарги в якому остання просить залишити вказані касаційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

20. Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" подано письмові пояснення в яких останнє просить залишити касаційні скарги без задоволення а оскаржувану постанову  без змін.

21. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" Огульковою А.М. подано письмові пояснення в яких остання просить залишити касаційні скарги без задоволення а оскаржувану постанову  без змін.

22. Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" подано письмові пояснення в яких останнє просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

23. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", Служби безпеки України, Національного банку України, ОКЖБК "Аквамарин-1", треті особи в судовому засіданні 16.02.2021 підтримали касаційні скарги з підстав викладених в них.

24. Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест", представники заявника, Дочірнього підприємства "Фінансова компанія "Інтербудінвест" в судовому засіданні 16.02.2021 заперечили проти касаційних скарг.

Розгляд клопотань Верховним Судом
25. Від ОСОБА_24 до суду надійшла заява про заміну позивача - ОСОБА_42 на його правонаступника - ОСОБА_24 , в межах справи № 910/12257/13 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду м.Києва від 06.06.2018 у цій справі, та встановити останньому строк на для надання відзиву на касаційні скарги.

26. Представником ОСОБА_42 подано письмові пояснення в яких останній просить замінити позивача у справі, здійснити розгляд касаційних скарг без участі представника позивача, відмовити в задоволенні касаційних скарг та залишити оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін. 

27. Дочірнім підприємством "Фінансова компанія "Інтербудінвест" та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" Огульковою А.М. подано письмові пояснення в яких останні просять замінити позивача - ОСОБА_42 на його правонаступника - ОСОБА_24 .

28. Дочірнім підприємством "Фінансова компанія "Інтербудінвест" та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" Огульковою А.М. подано письмові пояснення в яких останні просять замінити позивача - ОСОБА_42 на його правонаступника - ОСОБА_24 .

29. Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" подано заперечення в яких останнє просить відмовити в задоволенні заяви про заміну позивача правонаступником.

30. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", ОКЖБК "Аквамарин-1", третіх осіб, Служби безпеки України, Національного банку України в судовому засіданні 16.02.2021 заперечили проти вказаної заяви.

31. Представники ОСОБА_24 , заявника, Дочірнього підприємства "Фінансова компанія "Інтербудінвест", ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в судовому засіданні 16.02.2021 підтримали вказану заяву.

32. Розглянувши вказану заяву, колегія суддів Касаційного господарського суду прийшла до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке. 

32.1 Вказана заява мотивована тим, що 17.12.2020 між ОСОБА_42 та ОСОБА_24 укладено Договір відступлення права вимоги № 17/12 згідно якого ОСОБА_24 є правонаступником ОСОБА_42 за кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Інтербудінвест".

32.2 На підтвердження правонаступництва ОСОБА_24 додав до заяви копії договору про відступлення права вимоги, протоколу погодження ціни відступлення прав вимоги, акту прийому-передачі документів, розписки, опису вкладення у цінний лист.

32.3 Відповідно до приписів статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

32.4 Згідно статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

32.5 Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, слід врахувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам (аналогічний висновок зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100)).

32.6 Вказане є свідченням того, що при розгляді заяви ОСОБА_24 про процесуальне правонаступництво потрібно досліджувати додані до вказаної заяви докази та встановлювати фактичні обставини що стосуються правонаступництва, які не були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

32.7 З урахуванням наведеного колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_24 про процесуальне правонаступництво.

32.8 При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_24 не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про процесуальне правонаступництво за наявності на те правових підстав.  

33. Щодо клопотання представника ОСОБА_42 про розгляд касаційної скарги без участі представника позивача колегія суддів зазначає, що  ухвалою від 16.02.2021 явку представників сторін в судове засідання визнано необов`язковою, а тому Суд вважає за можливе розглядати касаційні скарги Служби безпеки України від 21.12.2020, Національного банку України від 06.01.2021 № 18-0012/962, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" від 23.12.2020, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 від 28.12.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020  у справі № 910/12257/13 за відсутності представника ОСОБА_42 в судовому засіданні 02.03.2021.

Позиція Верховного Суду
34. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, третіх осіб, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційні скарги Служби безпеки України, Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" підлягають задоволенню, а касаційна скарга Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 підлягає частковому задоволенню.

35. Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон) зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

36. Вказаний Закон набрав чинності 08.02.2020.

37. Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

38. З огляду на викладене, в цьому випадку при розгляді вказаної касаційної скарги підлягають застосуванню норми Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній з 08.02.2020, в редакції Закону від 15.01.2020 № 460-IX.

39. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

40. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

41. Скасовуючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/12257/13 апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові виходив з наступного.

41.1 Заява про перегляд ухвали місцевого суду від 06.06.2018 була обґрунтована посиланням на пункт 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а саме наявністю істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

41.2 Вказаними процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть.

41.3 Суд першої інстанції помилково визначив зміст ухвали апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 759/2226/13-ц таким, що має преюдиційне значення при перегляді ухвали місцевого суду від 06.06.2018 за нововиявленими обставинами.

41.4 Стосовно застосування місцевим судом положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції зазначає, що преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані обставини, та такі, що не одержали оцінку суду, не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

41.5 Відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (пункт 52 Постанови Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №904/23/18).

41.6 Обидві вказані ухвали стосуються оцінки правочинів, які досліджувались місцевим судом в межах справи № 910/12257/13, існували на момент постановлення ухвали від 06.06.2018, а тому ці обставини не є нововиявленими.

42. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

43. 01.03.2018 ухвалою Апеляційного суду міста Києва (справа № 759/2226/13-ц) було встановлено наступне.

43.1 25.04.2012 між ДП "Фінансова компанія "Інтербудінвест" (як Управителем), ТОВ "БІК "Інтербудінвест" (як первісним забудовником) та ТОВ інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" (як новим забудовником) було укладено Договір №1 про внесення змін до Договору 1-3/06 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві , Фонду фінансування будівництва виду "А" від 17.07.2006 (далі - Договір №1).

43.2 Згідно пункту 1 Договору №1 відповідно до вимог статті 10 до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", Управителем, через невиконання первісним Забудовником своїх зобов`язань за Договором №1-3/06 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131 Фонду фінансування будівництва виду А від 17 липня 2006 року (надалі Договір №1-3/06), прийнято рішення про заміну Забудовника комплексу на проспекті Перемоги, 131 у Святошинському районі міста Києва та укладено Договір передоручення від 25.04.2012.

43.3 Згідно п.2 Договору №1 за даним договором права і обов`язки ТОВ "БІК "Інтербудінвест", як Забудовника по Договору № 1-3/06 переводяться на Нового Забудовника - ТОВ "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ", внаслідок чого останній заміняє первісного Забудовника, як зобов`язану сторону по Договору №1-3/06.

43.4 Згідно п.3 Договору №1 ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", як Новий Забудовник, стає зобов`язаним здійснити замість Первісного Забудовника обов`язки останнього по Договору № 1-3/06.

43.4 Згідно п.4 Договору №1 Управитель дає згоду на заміну сторони у Договорі №1-З/06 шляхом підписання ним даного Договору.

43.5 Згідно п.1.3 Договору №2-3/12 Забудовник (ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма АВМ") організовує спорудження Об`єкта будівництва та передає Довірителям Об`єкти інвестування у власність з врахуванням виключно комплексу робіт, передбачених Додатком №1.

43.6 Отже, з наведеного вище вбачається, що предметом правочину між ДП "Фінансова компанія "Інтербудінвест", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" було не передача майна (об`єкту незавершеного будівництва по проспекту Перемоги 131 у місті Києві ) у власність ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", а передача новому забудовнику обов`язків завершити будівництво та передати побудоване житло довірителям інвесторам будівництва).

43.7 Обов`язки Нового забудовника (ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ") передбачені Договором №2-3/12.

43.8 За таких обставин, колегія суддів Апеляційного суду міста Києва вважала такими, що не знайшли свого підтвердження доводи представника ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора, який не будучи учасником справи вказував на те, що при ухваленні 05.04.2013 заочного рішення Святошинським районним судом міста Києва були вирішенні питання про права, обов`язки та інтереси скаржника, так як, передавши у 2012 році будинок на баланс ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" передав всі свої права та обов`язки, щодо добудови будинку. На час ухвалення судового рішення ТОВ "Будівельно -інвестиційна компанія "Інтербудінвест" також не мала права власності на об`єкт будівництва - будинок по проспекту Перемоги 131 у місті Києві .

44. Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05.04.2013 у справі № 759/2226/13-ц визнано за ОСОБА_44 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . зареєстрованим в АДРЕСА_2 , майнові права на частку в об`єкті незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 ;  визнано за ОСОБА_44 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . зареєстрованим в АДРЕСА_2 , право власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва, що складається з матеріалів, що були використані в процесі будівництва трикімнатної квартири АДРЕСА_3 .

45. Окрім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/12257/13 було встановлено, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що договір передоручення від 25.04.2012, договір №2-3/12 від 25.04.2012 та договір поруки від 20.09.2012 укладені, на умовах, що погіршують майновий стан боржника. Крім того, суд відзначає, що твердження позивача про безоплатне відчуження майна є хибними, оскільки спірні договори, враховуючи їх правову природу, не мають наслідком відчуження майна взагалі.

46. Відповідно до частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

47. При цьому, судами не було встановлено, що ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" належним чином виконувало свої процесуальні обов`язки щодо доведення, під час розгляду позовної заяви ОСОБА_42 про спростування майнових дій боржника в межах справи № 910/12257/13 про банкрутство ТОВ "БІК "Інтербудінвест", до відома суду інформації про існування ухвали Апеляційного суду міста Києва 01.03.2018 у справі № 759/2226/13-ц, якою було встановлено вказані обставини та яка була ухвалена за результатами розгляду його апеляційної скарги.

48. Згідно частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

49. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Господарський суд міста Києва, Апеляційний суд міста Києва встановили обставини відносно Відповідача 1 про які було відомо останньому та позивачу ОСОБА_42 , але учасники справи під час прийняття ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13 не повідомили суд про ці обставини.

50. Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що вищевказані обставини мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи, і не підлягають повторному доведенню, що не було враховано судом апеляційної інстанції.

51. Зокрема судом першої інстанції встановлено наступне.

51.1 Вчинення дій по передачі Відповідачу 2 за актом від 07.12.2012 року від ТОВ "БІК "Інтербудінвест", не потягло погіршення майнового стану останнього, і не мали наслідком відчуження майна ТОВ "БІК "Інтербудінвест", так, як останнє не було його власником, що і встановив Апеляційний суд міста Києва в своїй ухвалі від 01.03.2018 року (справа № 759/2226/13-ц).

51.2 Господарський суд м. Києва в ухвалі від 23.11.2015 (справа № 910/12257/13), встановив, що твердження позивача про безоплатне відчуження майна є хибними, оскільки спірні договори, враховуючи їх правову природу, не мають наслідком відчуження майна взагалі.

51.3 Позивач у своїй позовній заяві про зміну предмету позову від 20.10.2017 (аркуш справи № 11) наголошував на те, що вчинена майнова дія на підставі Акту від 07.12.2012 не була націлена на настання обумовлених правових наслідків по завершенню будівництва. Однак, такі доводи повністю спростовуються встановленими Апеляційним судом міста Києва фактичним обставинам справи (ухвала від 01.03.2018 справа № 759/2226/13-ц) у якій суд встановив, що передавши у 2012 будинок на баланс ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" передав всі свої права та обов`язки, щодо добудови будинку. Добудова будинку покладена на Відповідача 2 згідно Договору поруки від 20.09.2012, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" (далі - Поручитель), ТОВ "БІК "Інтербудінвест", Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки.

51.4 Також, Позивач не повідомив суд про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" станом на 06.06.2018 є Забудовником комплексу житлового будинку № 1 з вбудованими приміщеннями, підземного паркінгу та офісного центру по проспекту Перемоги 131 в Святошинському районі м. Києва згідно договорів:
-Договір передоручення від 25.04.2012;
-Договір № 2-3/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в м. Києві Фонду фінансування будівництва виду "А" від 25.04.2012;
- Договір поруки від 20.09.2012.

51.5 Так, у відповідності до 2.3 Договору передоручення від 25.04.2012 Замісник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ") зобов`язується збудувати житловий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131, ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування Довірителям ФФБ у строки та на умовах, визначених Договором Управителя із Забудовником.

51.6 Згідно п. 1.1 Договору доручення від 25.04.2012 № 2/Д/12 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, довіритель (ДП "Фінансова компанія "Інтербудінвест") доручає Повіреному (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ") виконати функції Забудовника на підставі Договору № 2/-3/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду "А" від 25.04.2012 з усіма внесеними до нього змінами та доповненнями.

51.7 Відповідно до п. 2 Договору № 1 від 25.04.2012 про внесення змін до Договору № 1-З/06 управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131 в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду А від 17.07.2006 - за даним договором права і обов`язки ТОВ "БІК "Інтербудінвест", як Забудовника по Договору № 1-З/06 переводяться на Нового Забудовника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", внаслідок чого останній заміняє первісного Забудовника, як зобов`язану сторону по Договору № 1-З/06.

51.8 Згідно п. 2.5 Договору поруки від 20.09.2012, що укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ" (далі - Поручитель), ТОВ "БІК "Інтербудінвест", Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки встановлено, що Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Основним Договором в повному обсязі, за винятком обов`язків Боржника зазначених в п.п. 3.4.2, 3.4.3, 3.4.4 даного Договору та п. 6.5.

51.9 Основний Договір про який йде мова у п. 2.5 Договору поруки від 20.09.2012 - це Договір № 19/3-32-ж17 пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 у Святошинському районі м. Києва від 10.02.2005.

52. З огляду на викладене, помилковими є посилання суду апеляційної інстанції на правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 08.04.2020 у справі №904/23/18 та приписи частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у цій справі № 910/12257/13 суд першої інстанції в ухвалі від 24.06.2020 зазначив не лише обставини встановлені в ухвалі Апеляційного суду міста Києва 01.03.2018 у справі № 759/2226/13-ц, а проаналізував вказані обставини в контексті обставин встановлених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 з урахуванням їх співвідношення.

53. Також, судом першої інстанції встановлено, що лише 17.02.2020 вищевказані істотні обставини стали відомі Відповідачу 2, після отримання повного тексту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2018 у справі № 759/226/13-ц.

54. Згідно з пункту 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

55. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вищевказані обставини, мають істотне значення для розгляду господарської справи № 910/12257/13, і не були встановлені Господарським судом м. Києва та не були відомі Відповідачу 2 раніше, під час розгляду справи № 910/12257/13.

56. Окрім того, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне звернути увагу на таке.

57. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" об`єкт незавершеного будівництва - об`єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

58. Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

59. Згідно статті 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект.

60. Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей.

61. Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

62. За змістом частини 2 статті 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

63. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" за рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

64. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

65. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 Цивільного кодексу України). 

66. В силу положень статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 

67. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

68. За змістом статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

69. Стаття 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" дає визначення поняття "майнові права", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

70. Отже, враховуючи те, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України.

71. Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

72. Враховуючи наведене, ігнорування судами при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13 обставин встановлених в ухвалі Апеляційного суду міста Києва 01.03.2018 у справі № 759/2226/13-ц в цьому випадку могло б призвести до порушення прав інвесторів, в тому рахунку фізичних осіб, на отримання матеріального блага - житла, у випадку завершення будівництва житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві та введення його в експлуатацію. 

73. Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

74. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції", заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007), у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України", заява N 24003/07, п.33, 08.12.2016).

75. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності в основі якого лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. 

76. Принцип юридичної визначеності полягає в тому, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового для виконання рішення лише для того, щоб домогтися перегляду справи та її нового вирішення. Перегляд рішень судами вищих інстанцій не має розглядатися як прихований засіб оскарження і лише ймовірність існування двох поглядів щодо предмету розгляду не може бути підставою для повторного розгляду справи. Відхід від цього принципу може бути виправданий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі та непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі "Рябих проти Росії").

77. У рішенні ЄСПЛ у справі "Сутяжник проти Росії" зроблено висновок про те, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру, зокрема, відступ від цього принципу допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. 

78. В цьому випадку, у результаті задоволення судом першої інстанції заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 910/12257/13 досягнуто соціального ефекту передбаченого статтею 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" та виправлено помилки, що мають значення для справедливого розгляду справи і вирішення фундаментального питання щодо наявності чи відсутності відповідних майнових прав у конкретних осіб.

79. З огляду на викладене, аргументи скаржників частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.

80. Аргументи учасників справи викладені у відзивах, письмових та усних поясненнях проти задоволення касаційних скарг не спростовують аргументів касаційних скарг та висновків суду першої інстанції.

81. При цьому, аргументи скаржників (пункти 17.4 - 17.7 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на те, що ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та про відмову у відводі не є предметом цього касаційного провадження та щодо необхідності їх скасування скаржники у касаційних скаргах не зазначають.

82. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

83. Відповідно до статті 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

84. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

85. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

86. Однак, враховуючи викладене, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам не відповідає.

87. При цьому, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке помилково скасував суд апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Служби безпеки України від 21.12.2020, Національного банку України від 06.01.2021 № 18-0012/962, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" від 23.12.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13 задовольнити.

2. Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Аквамарин-1", ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_41 від 28.12.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13 задовольнити частково.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/12257/13 скасувати.

4. Ухвалу Господарського суду м.Києва від 24.06.2020 у справі № 910/12257/13 залишити в силі.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               В. В. Білоус

Судді                                                                                            О. В. Васьковський                                                

                                                                                     В. Я. Погребняк