КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/294/2021                                                                Головуючий в 1-й інстанції: Родіонов С.О. 
№ 756/14666/20
Категорія: ст. 44-3 КУпАП                                                               Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши  01 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року про притягнення 
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює баристом в кав`ярні «DOLCE CAFE», яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
У С Т А Н О В И В:
 
08 грудня 2020 року постановою судді Оболонського районного суду              м. Києва ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1   судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави 
 
Згідно з постановою,   ОСОБА_1 , 09.11.2020, о12 год. 50 хв., перебуваючи на робочому місці у кав`ярні «DOLCE CAFE» за адресою: м. Київ,                             вул. Г.Сталінграда, 46, здійснювала обслуговування відвідувачів без засобів індивідуального захисту, а саме рукавичок та маски, чим порушила розпорядження Київської міської державної адміністрації /далі - КМДА/  № 62 від 01.07.2020 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене              ст.44-3 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, вважає що справу про притягнення її до адміністративної відповідальності розглянуто формально та поверхнево.
Апелянт вважає, що суд безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності, оскільки вона, очікуючи співробітника, з рукавичками та маскою, лише принесла каву відвідувачу, який знаходився від неї на відстані двох метрів. 
Однак суд, на думку  ОСОБА_1 , не врахував її пояснення з приводу того, що остання постійно користувалась індивідуальними засобами захисту під час обслуговування відвідувачів кав`ярні.
ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом господарювання чи фізичною особою-підприємцем. Розпорядження КМДА             № 62 від 01.07.2020 встановлює порядок діяльності суб`єктів господарювання щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів. Тому вважає, що вимоги, які містить даний порядок стосується виключно суб`єктів господарювання, яким вона не є. Тому не може бути суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КуПАП за порушення вказаного розпорядження. 
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретної вказівки в чому виразилось порушення нею розпорядження КМДА № 62, а тому даний доказ є недопустимим.
Суд першої інстанції, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення, порушив її право на захист, так як не повідомив належним чином про день та час судового розгляду шляхом направлення відповідного поштового повідомлення. Про судове засідання вона дізналась випадково через електронний ресурс сайту «Судова влада» від знайомих. Вона не мала достатньо часу для залучення захисника та отримання правової допомоги. 
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши її пояснення та пояснення захисника Крюкової М.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого   ст. 44-3 КУпАП, доведена зібраними у справі допустимими доказами,  а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями             ОСОБА_1 , які вона надавала поліцейським та підтвердила здійснення обслуговування населення в закладі громадського харчування без індивідуальних засобів захисту, фотознімками.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» /далі - Закон/ організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів покладається, в тому числі, й на громадян.
Відповідно до ст. 29 Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
У відповідності до  ст. 41 Закону особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12.03.2020 року встановлено карантин.
Відповідно до п. 104 Особливого порядку проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів у м. Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічної НС код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», затвердженого Розпорядженням КМДА № 62 від 01.07.2020, працівники закладів громадського харчування, в тому числі й ті, які видають замовлення та здійснюють розрахунок,  повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор, окуляри та одноразові рукавички /засоби індивідуального захисту/.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення,              ОСОБА_1 , 09.11.2020, близько 12 год. 50 хв., будучи баристом кав`ярні  «DOLCE CAFE» за адресою: м. Київ, вул. Г.Сталінграда, 46 здійснювала обслуговування відвідувачів без засобів індивідуального захисту, а саме рукавичок та маски, чим порушила розпорядження КМДА № 62 від 01.07.2020, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердила ту обставину, що у вказаний в протоколі день та час  видала каву відвідувачу кав`ярні «DOLCE CAFE» без засобів індивідуального захисту, оскільки її співробітник саме в цей час відійшов, щоб надати рукавички та маску.  
Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок дотримуватись Розпорядження КМДА № 62 стосується лише суб`єктів господарювання або фізичних-осіб підприємці, є необґрунтованими. Так апелянт не заперечувала того факту, що суб`єктом господарювання було забезпечено персонал закладу громадського харчування індивідуальними засобами захисту та їй було відомо про необхідність їх використання під час видачі замовлень відвідувачам. Проте вона, не дочекавшись видачі їй цих засобів захисту, самовільно видала замовлення відвідувачу кав`ярні без використання маски та рукавичок. Тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
З огляду на те, що ОСОБА_1 було поновлено право бути присутньою під час апеляційного розгляду її апеляційної скарги, за участю захисника, тобто отримувати правову допомогу під час захисту від інкримінованого їй правопорушення, лише відсутність захисника в суді першої інстанції, не є підставою для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, постанова судді Оболонського районного суду             м. Києва від 08 грудня 2020, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга  ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні   правопорушення, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                             О.В.Жук