Справа № 409/1763/20 
Провадження № 22-ц/810/66/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року                                             м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,
учасники справи: позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 
на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року, ухваленого Білокуракинським районним судом Луганської області у складі: судді Титова А.О. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,                

                                 в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32378,67 грн, який мотивувало тим, що відповідачка  ОСОБА_1  з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «Приватбанк» та підписала заяву № б/н від 11.10.2018 року.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала.
Внаслідок чого станом на 31.08.2020 року відповідачка має заборгованість у загальній сумі 32378,67 грн, яка складається з наступного: 23972,72 грн заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 8405,95 грн заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив стягнутиз відповідачки на свою користь та судові витрати у розмірі 2102 грн.
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 11.10.2018 року в сумі 23972,72 грн, що складає заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1556,32 грн, а всього 25529,04 грн. В іншій частині заявлених вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовлено за необґрунтованістю.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в цій частині в повному обсязі, в іншій частині залишити без змін, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Банку, а також не взяв до уваги наданий позивачем паспорт споживчого кредиту від 12.10.2018, в якому чітко визначені основні умови кредитування, у тому числі: тип кредиту, максимальна сума ліміту, строк договору та строк кредитування, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду 42%, тип процентної ставки, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, орієнтовна загальна вартість послуги кредитодавця, тощо; відповідачка не зверталася до Банку задля розірвання договору, а навпаки погодилась з його умовами та прийняла їх до виконання, адже протягом тривалого часу користувалася кредитною карткою та частково погашала заборгованість, тобто відповідачка знала про умови укладеного договору та прийняла їх. Суд першої інстанції не дотримався засад змагальності і вчинив грубе порушення принципів правосуддя, оскільки не маючи у справі обґрунтованих та доказових заперечень відповідачки, розглянув справу з грубим порушенням цих вимог, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду, не роблячи навіть аналіз співвідношення обставин справи та правовідносин сторін по різним справам. Банк вважає, що встановивши, що надання банком відповідачці кредит, а відповідачка його не повернула, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за користування кредитом, чим порушив вимоги ст. 1046, 1048 ЦК України.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 8405,95 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102*100 = 210200 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. 
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також укладений між сторонами кредитний договір від 11 жовтня 2018 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом.
У вказаній частині, що є предметом апеляційного перегляду, висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 11 жовтня 2018 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.
 У анкеті - заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовому вигляді.
12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 підписала також паспорт споживчого кредиту, за змістом якого встановлено умови кредитування: тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; максимальна сума ліміту – до 75 000 грн; строк договору – 240 місяців, та строк кредитування – до 240 місяців; спосіб та строк надання кредиту –на картковий рахунок (безготівковий); процентна ставка за межами пільгового періоду визначена у розмірі 42% річних; тип процентної ставки – фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; встановлена реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язання; розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою – 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; встановлена підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту – 84% річних (а.с. 12-13).
До матеріалів справи банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт
«Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитні картки 12.10.2018 року кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 07/22 (а.с. 9).
Відповідно до наданого відповідачем розрахунку станом на 31.08.2020 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 32378,67 грн, яка складається з наступного: 23972,72 грн заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 8405,95 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків з огляду на непогодження сторонами істотних умов договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів не підписані відповідачкою, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки матеріали справи містять підписаний власноруч відповідачкою паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-13), що містить всі суттєві умови кредитного договору, зокрема, і розмір відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII), Закон України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734- ІII).
Надана позивачем довідка про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) за формою та змістовним наповненням відповідає вимогам, які до неї ставляться в Законі № 1734-VIII, тобто сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань, тощо, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.
Статтею 1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неправомірність відмови в задоволенні позову про стягнення процентів, колегія суддів погоджує такі доводи, оскільки обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, та надав відповідні докази, яким суд не надав належної оцінки.
Надані позивачем розрахунку відсотків за користування кредитом станом на 31.08.2020 року ніким не оспорюються та позивач просив стягнути з відповідача 8405,95 грн заборгованості за простроченими відсотками (84% річних), нарахованих у відповідності до умов, викладених в паспорті споживчого кредиту, підписаному позичальником ОСОБА_1 .
Таким чином, заборгованість за процентами в розмірі 8405,95 грн, розрахованими виходячи зі ставки 84 % річних, з урахуванням того, що сторони погодили такі умови, підписавши паспорт споживчого кредиту, підлягають до стягнення.
Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8405,95грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви позивачем (2102 грн) та за подання апеляційної скарги (3153 грн), загалом 5255 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 рокув частині відмови в задоволенні позову про стягнення за простроченими відсотками та в частині судових витрат.
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ,РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Привабанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором № б/н від 11 жовтня 2018 року станом на 31 серпня 2020 року в розмірі 8405,95 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ,РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Привабанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 5255 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Дата складення повного тексту постанови –19 березня 2021 року.

Судді: