ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2020 р.                                                           Справа №914/2178/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Орищин Г.В.
суддів                              Галушко Н.А.
                              Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олійник Н.Б.,
розглянув апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 
на рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2020 (повний текст рішення складено 16.07.2020, суддя Сухович Ю.О.) 
у справі № 914/2178/19
за позовом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, м. Черкаси
до відповідача Малого підприємства “Гафса” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Стрий Львівська область
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного підприємства “Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба української державної будівельної експертизи в особі Філії ДП “Укрдержбудекспертиза” у Черкаській області, м. Київ
про стягнення 204 799,86 грн. штрафних санкцій та розірвання договору

за участю представників:
від позивача – Житнікова Т.А.,
від відповідача– Ковальчук О.І.,
від третьої особи – не з`явився.

01 листопада 2019 року до Господарського суду Львівської області звернувся Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради із позовною заявою до Малого підприємства «Гафса» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (надалі – ТзОВ «Гафса») про:
1) стягнення 204799,86 грн, з яких: 102399,93 грн. плати за проектні роботи та 102399,93 грн. штрафних санкцій, передбачених п.2.9 договору;
2) розірвання договору на проектні роботи №16 від 11.06.2018, укладеного між Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради та ТзОВ «Гафса».
Позов обґрунтовано тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором на проектні роботи №16 від 11.06.2018 та додатковими угодами до нього, а саме, допустив суттєве порушення календарного графіку виконання робіт. Вказане виявилося в тому, що за результатами розгляду проектно-кошторисної документації на стадії «Проект (II черга)», що була розроблена відповідачем, філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Черкаській області видала негативний експертний звіт від 31.05.2019 за № 24-0850-18 у якому зазначила про помилки та недотримання в проекті вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; охорони праці; екології; пожежної безпеки; техногенної безпеки; кошторисної частини проектної документації. Вказані недоліки не були виправлені відповідачем, незважаючи на продовження дії договору та строків проведення експертизи, у зв`язку з чим позивач до цього часу не отримав проектно-кошторисної документації, розроблення якої було предметом договору. В той же час, на виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу 102399,93 грн як оплату за фактично виконані роботи.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2019 до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба української державної будівельної експертизи» (надалі – ДП «Укрдержбудекспертиза»).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.07.2020 в позові у даній справі було відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з наступного:
1) після розроблення проектної документації «Будівництво полігону твердих побутових відходів в з районі с. Руська Поляна (II черга)», відповідач звернувся до філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Черкаській області з проханням виконати експертизу вказаного проекту будівництва. За результатами виконання експертизи даного проекту було складено експертні звіти № 24-0850-18 від 20.11.2018 та № 24-0850-18 від 31.05.2019 щодо виявлення помилок та недотримання нормативних вимог у проектній документації. Як вбачається з вказаних звітів, стверджується відповідачем та підтверджується третьою особою, основною перешкодою для отримання позитивного експертного висновку є необхідність здійснення позивачем оцінки впливу планованої діяльності на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;
2) роботи зі складення оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не є тотожними розробці розділу «Оцінка впливу на навколишнє середовище» в проектній документації. Вказані роботи зі складення оцінки впливу на довкілля не були предметом договору №16 від 11.06.2018  та у зв`язку з цим не можуть вимагатись замовником (позивачем) до виконання. Більше того, відповідно до згаданого закону, процедуру оцінки впливу на довкілля замовнику (позивачу) необхідно було розпочати ще перед прийняттям рішення про початок планованої діяльності (проектування об`єкту) “Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна, І,II,III черги”.  Натомість, вказаної процедури він не пройшов та не надав виконавцеві (відповідачу) результатів оцінки впливу на довкілля планованої діяльності;
3) вищенаведене в сукупності свідчить про те, що у спірній ситуації відсутнє прострочення відповідача у виконанні умов договору, оскільки недотримання відповідачем календарного графіку згідно договору пов`язане із невиконанням позивачем дій, які би дозволяли подальше виконання сторонами умов договору у передбачені ним строки. Більше того, 24.12.2019, тобто, після подання позовної заяви до суду та відкриття провадження у даній  справі, позивач все-таки уклав договір на розробку проектної документації по оцінці впливу на довкілля з іншим суб`єктом господарювання;
4) з огляду на те, що саме з вини позивача відповідач не зміг продовжити виконання умову договору, суд не встановив підстав для задоволення позовних вимог як про стягнення штрафу відповідно до п.2.9 договору, так і про розірвання укладеного між сторонами договору.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.
У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:
1) розробка проектної документації по оцінці впливу на довкілля була обов`язком саме відповідача, оскільки пунктом 1.4 договору до обов`язків відповідача віднесено збір вихідних даних для проектування та необхідні погодження проектних рішень;
2) висновок суду про те, що доопрацювання та виправлення помилок в проектній документації, які були виявлені під час проведення експертизи, покладається на замовника (позивача), не відповідає обставинам справи. З матеріалів справи вбачається, що виконавець (відповідач) не виправив усіх недоліків, встановлених експертизою, та, більше того, відійшов від проектних рішень, схвалених замовником та змінив конструктиви та технологію. Крім цього, суд першої інстанції безпідставно зазначив про те, що позивач прострочив виконання зобов`язань та не вказав, при цьому, яких саме;
3) у договорі №16 від 11.06.2018 чітко визначено строки виконання робіт, а також строки проведення експертизи та умови її оплати. Відповідачем вказані строки були порушені, що свідчить про наявність підстав для застосування п.2.9 договору, який передбачає відповідальність виконавця за неможливість отримання з його вини позитивного експертного звіту;
4) пунктом 3.3 договору передбачено право замовника розірвати договір в односторонньому порядку у випадку відставання  виконавця від погодженого календарного графіка виконання робіт, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову у даній справі також в частині розірвання спірного договору.

Відповідач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:
1) оцінка впливу на довкілля є окремою процедурою, що врегульована Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» і не може трактуватись як складова частина проектних робіт та не входить до предметв договору №16 від 11.06.2018. Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами про необхідність провести оцінку впливу на довкілля, оскільки відсутність такої оцінки унеможливлює успішне проходження експертизи проектно-кошторисної документації;
2) порушення календарного графіку виконання робіт пов`язане з поведінкою позивача, у зв`язку з чим немає підстав як для стягнення з відповідача штрафу, так і для розірвання договору.

Ознайомившись із відзивом на апеляційну скаргу, позивач подав до суду відповідь на вказаний відзив, у якому додатково звернув увагу на те, що експертні звіти № 24-0850-18 від 20.11.2018 та № 24-0850-18 від 31.05.2019 містять значний перелік помилок та порушень нормативних вимог у проектній документації,  серед яких оцінка впливу на довкілля  є однією з позицій; вказані помилки та недоліки так і не були виправлені відповідачем. В решті відповідь на відзив містить аналогічні доводи, що і апеляційна скарга.

17.12.2020 відповідач подав до суду пояснення на апеляційну скаргу, у яких виклав доводи, аналогічні до тих, що наведені ним у відзиві на апеляційну скаргу. Додатково відповідач звернув увагу на те, що зауваження до проектно-кошторисної документації, що наведені в експертних звітах, ним виправлені, однак, подальшому опрацюванню вказаних виправлень перешкоджає саме позиція позивача з приводу оцінки впливу на довкілля.

В жодне із судових засідань у даній справі третя особа не забезпечила явку повноважного представника, а також не подала письмових пояснень чи відзиву на апеляційну скаргу, хоча належним чином була повідомлена про дане судове провадження, а також про дати, час та місце судових засідань у даній справі.
Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, з огляду на тривалий час розгляду даної справи, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представника третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

11.06.2018 між Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради (замовник) та ТзОВ “Гафса” (виконавець) було укладено договір №16 на проектні роботи, відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи з проектування по об`єкту «Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна (І,II,III черги)», а саме: роботи з розробки проектно-кошторисної документації на стадіях “П” та “Р” по II черзі будівництва; роботи з розробки проектно-кошторисної документації на стадіях “П” та “Р” по III черзі будівництва; подати і отримати на розроблену проектно-кошторисну документацію позитивний звіт експертизи (за всіма напрямами) на стадіях “П” та “Р” по II та III чергах будівництва. 
Відповідно до п.  1.2, 1.3 договору виконавець зобов`язався надати в повному обсязі проектно-кошторисну документацію (в паперовому вигляді та на електронних носіях) у відповідності до ДБН А.2.2-3-2014. Виконавець зобов`язався виконати проектно-кошторисну документацію відповідно до завдання на проектування (коригування), вихідних даних, містобудівних умов та обмежень. ДСТУ Б Д.1.1-7:2013, ДБН А.2.2-3-2014, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (зі змінами), інших норм України в галузі будівництва, з врахуванням звітів інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань у встановлений Договором термін. 
Згідно з п. 1.4 договору збір вихідних даних, необхідних для проектування, та необхідні погодження проектних рішень здійснює виконавець.
Пунктом 1.5 договору передбачено, що протягом 5 днів з дати підписання договору замовник надає виконавцю звіти з інженерно-геодезичних вишукувань та інженерно-геологічних вишукувань, а також інші вихідні дані, що додаються до проектної документації на стадії “ТЕО” (за необхідністю).
Згідно з п. 1.6 договору, зміст, терміни виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт (додаток № 3), який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 2.1 та п. 2.3 договору ціна договору становить 999 999,00 грн. Договірна ціна може підлягати зменшенню з урахуванням фактично виконаних робіт та фактичних показників вартості будівельно-монтажних робіт за підсумком глав 1-9 зведеного кошторисного розрахунку вартості робіт об`єкту після отримання позитивного звіту експертизи, відповідно до п. 5.5.4 ДСТУ Б Д.1.1-7:2.013.
Згідно з п. 2.4 договору визначення вартості проектних робіт та її розподілу  за стадіями проектування здійснюється відповідно до вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 “Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво” та збірників цін на проектні роботи для будівництва.
Відповідно до п. 2.6 договору оплата по об`єкту здійснюється поетапно (фактично виконані роботи) протягом 14 календарних днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт.
Згідно з п. 2.8 договору замовником експертизи проектної документації є виконавець. Усі витрати, пов`язані з проходженням експертиз, збору вихідних даних та погодження проектних рішень, оплачуються безпосередньо виконавцем у встановленому порядку. 
Пунктом 2.9 договору передбачено, що при необхідності проходження повторної експертизи з вини виконавця, останній сплачує вартість повторної експертизи. При неможливості отримання позитивного звіту експертизи проекту з вини виконавця останній повертає кошти, які замовник сплатив за проектні роботи у подвійному розмірі.
У п. 3.1 договору сторони погодили, що початок робіт визначається датою укладання договору, закінчення робіт - датою приймання-передачі проектно-кошторисної документації в повному обсязі з позитивним звітом експертизи. 
Згідно п. 3.2 договору, при виникненні обставин, які не залежать від діяльності сторін і перешкоджають виконанню їх зобов`язань у встановлений термін, сторони зобов`язуються письмово ставити питання про перенесення строків виконання робіт на об`єкті. Рішення про зміну строків виконання робіт та їх завершення узгоджується сторонами із внесенням відповідних змін до договору шляхом укладання додаткової угоди, у тому числі до календарного графіка виконання робіт.
11.06.2018 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору, якою виклали у новій редакції додаток №3 до договору “Календарний графік виконання робіт”. 
10.10.2018 сторони підписали додаткову угоду №2 до договору, якою виклали у новій редакції додаток №3 до договору “Календарний графік виконання робіт”. 
27.12.2018 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору, якою виклали у новій редакції п. 2.1 договору, змінивши розподіл бюджетного фінансування за договором на 2018 та 2019 роки,  а також виклали у новій редакції додаток №3 до договору “Календарний графік виконання робіт”. 
Так, пунктом 5 календарного графіку виконання робіт (в останній редакції) сторони погодили, що тривалість стадії проведення експертизи проектно-кошторисної документації на стадії “Проект” (II черга) – 30 календарних днів з 30.05.2019, але в будь-якому випадку після отримання замовником висновку Міністерства екології і природніх ресурсів України. У вказаному календарному графіку виконання робіт сторони погодили, що вартість етапу на цій стадії проводиться за рахунок виконавця, а також визначили період виконання даної стадії виконання робіт – 11.09.2018 – 29.06.2019. 
Відповідно до п. 3.3 договору за умови несвоєчасного початку робіт з вини виконавця, відставання його від погодженого календарного графіка виконання робіт замовник попереджує виконавця письмово про порушення ним умов договору. Якщо в триденний строк не відбудеться усунення порушень, замовник має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків згідно з чинним законодавством України.
Пунктом 4.4 договору передбачено, що виконавець перед поданням розробленої проектно-кошторисної документації на експертизу зобов`язаний ознайомити замовника з її змістом. 
Згідно з пунктами 5.7, 5.8 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором виконавець і замовник несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством та цим договором. Виконавець зобов`язується виконати роботи у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до п. 8.2 договору сторони погодили, що дія договору припиняється при настанні однієї з умов: повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором; за згодою сторін; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

На виконання умов договору сторонами було підписано акти здачі-приймання виконаних проектних робіт на загальну суму 102399,93 грн, а саме: 
- акт №1 від 13.09.2018 на суму 69 999,93 грн, відповідно до якого виконавець здав, а замовник прийняв частину робіт, зокрема, збір вихідних даних та проектування стадії “Проект” (II черга);
- акт №2 від 19.09.2018 на суму 32 400,00 грн, відповідно до якого виконавець здав, а замовник прийняв частину робіт, зокрема, збір вихідних даних та проектування стадії “Проект” (II черга), проектування розділу ОВНС до отримання експертного звіту по II черзі на стадії проектування “Проект”.  
Позивач оплатив фактично виконані роботи згідно актів №1 від 13.09.2018 та №2 від 19.09.2018 на суму 102399,93 грн.

Відповідно до експертного звіту філії ДП “Укрдержбудекспертиза” у Черкаській області від 20.11.2018 за № 24-0850-18, за результатами розгляду проектної документації виявлені помилки та зазначено про необхідність доопрацювання проектної документації. 
Листами від 18.01.2019 за № 25188-01-14, від 13.03.2019 № 5005-01- 14, від 24.05.2019 за № 1970-01-14 позивач повідомляв відповідача щодо необхідності доопрацювання проектної документації з врахуванням зауважень та рекомендацій експертизи. 
У зв`язку із невиконанням умов договору, зокрема щодо строків виконання робіт, позивач звернувся до відповідача із претензійним листом за вих. №2549-01-14 від 04.07.2019 з вимогою протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії повернути кошти, які замовник сплатив за проектні роботи у подвійному розмірі.  
У зв`язку з подальшим невиконанням відповідачем своїх обов`язків за договором, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. 

Згідно ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до ст.889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: 1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; 2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника; 3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором; 4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника; 6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт. 
Згідно ст.890 ЦК України підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації. 
Відповідно до ст.891 ЦК України  підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.  У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом. 
При розробці II і III черги будівництва полігону ТПВ в с. Руська Поляна в завданні на проектування замовником було передбачено розробку розділу ОВНС для цих стадій будівництва, який би конкретизував вплив об`єкту на навколишнє середовище при будівництві і експлуатації II і III черг, про що вказано в “Технічному завданні” на виконання проектної документації. 
Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво”, які встановлюють склад і зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, додатків В, Д та Е для проектів на будівництво об`єктів невиробничого чи виробничого призначення розділ “Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС)” є обов`язковим. 

В свою чергу, Закон України “Про оцінку впливу на довкілля” встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Згідно ч.1 ст.2  Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”  оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає: 1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону; 2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону; 3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; 4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; 5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.
Згідно ч.3 ст.2  Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які є замовниками планованої діяльності і для цілей цього Закону прирівнюються до суб`єктів господарювання, уповноважений центральний орган, уповноважені територіальні органи, інші органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, громадськість, а у випадках, визначених статтею 14 цього Закону, - держава походження та зачеплена держава.
З огляду на положення ч.3 ст.2 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” саме позивач є суб`єктом оцінки впливу на довкілля.
Згідно ч.1 ст.6 “Про оцінку впливу на довкілля” суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.

З огляду на вищенаведені положення Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” (якими визначено відповідальних суб`єктів за проведення оцінки впливу на довкілля та підготовку відповідного звіту, а також вимоги до процедури оцінки впливу на довкілля, яка складається з окремих етапів, в тому числі проведення громадського обговорення), а також з огляду на предмет договору №16 від 11.06.2018 (роботи з розробки проектно-кошторисної документації та супровід розробленої проектно-кошторисної документації під час проведення експертизи цієї документації), колегія суддів зазначає, що роботи по складенню оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” безпідставно включаються скаржником до предмета договору.
Більше того, позивач не має жодної правової підстави для трактування проведення оцінки впливу на довкілля згідно Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” як вихідних даних в розумінні п.1.4 договору, оскільки таке трактування не відповідає ні положенням вказаного закону, ні умовам ЦК України, ні змісту договору, у якому немає жодного положення, яке стосувалось би оцінки впливу на довкілля.
Таким чином, колегія суддів відхиляє відповідні доводи скаржника, які покладені ним в основу апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” до проектної документації на будівництво об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", додаються результати оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до частини 4 вказаної статті, обов`язковій експертизі підлягають проекти будівництва об`єктів, які: 1) за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, - щодо додержання нормативів з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; 2) споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд; 3) споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, якщо їх кошторисна вартість перевищує 300 тисяч гривень, - щодо кошторисної частини проектної документації; 4) підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля" в частині врахування результатів оцінки впливу на довкілля. 
Згідно з п. 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560, метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва. 
Згідно з п. 12 вказаного Порядку замовником експертизи може бути замовник будівництва або проектувальник, якщо це передбачено договором на виконання проектно-вишукувальних робіт. 
Згідно з п. 15 Порядку, експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові письмовий звіт, який містить інформацію про: дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва; допущення помилок та недотримання зазначених вимог. 
З вказаних норм, а також з відповідних положень договору №16 від 11.06.2018, випливає, що у спірних правовідносинах обов`язок отримати позитивні результати експертизи проекту будівництва був покладений на виконавця (відповідача). 
Крім того, за умовами договору, перед поданням матеріалів на експертизу проектант повинен пройти погодження служб замовника. 
Відповідно до вказаного, відповідач звернувся до філії ДП “Укрдержбудекспертиза” у Черкаській області з проханням виконати експертизу проекту “Будівництво полігону твердих побутових відходів в з районі с. Руська Поляна” (II черга). 
Передбачена договором проектна документація по II черзі будівництва, стадія “Проект”, була розроблена відповідачем, пройшла погодження зі службами позивача та прийнята ним як виконана, про що свідчать підписані акти здачі-приймання виконаних проектних робіт №1 та №2 та подана на проходження експертизи проекту будівництва згідно договору №24-0850-18 від 10.09.2018 р. укладеного між ТзОВ “Гафса” та ДП “Укрдержбудекспертиза».
Вартість експертизи склала 63    348,00 грн (додаткова угода до договору №24- 0850-18 від 10.09.2018) та була оплачена відповідачем.
За результатами виконання експертизи даного проекту було складено експертний звіт № 24-0850-18 від 20.11.2018 щодо виявлення помилок та недотримання нормативних вимог у проектній документації (а.с. 166-175, т.1), у додатку якого було, зокрема, зазначено про необхідність надати висновок про оцінку впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”.
З метою усунення недоліків, зазначених у вказаному експертному звіті, ТзОВ «Гафса» подало до ДП “Укрдержбудекспертиза» відповіді на зауваження експертизи (лист №127 від 18.12.2018) та лист про призупинення експертизи до 30.05.2019 з метою отримання висновку щодо оцінки впливу на довкілля (лист №128 від 19.12.2018).
В подальшому між виконавцем та замовником відбулося тривале листування з приводу необхідності здійснення оцінки впливу на довкілля.
Так, виконавець (відповідач) у своїх листах №108 від 19.12.2018, №10 від 19.02.2019, №17 від 04.03.2019, №20 від 25.03.2019 наголосив замовнику на необхідності виконання крім розділу ОВНС відповідно до Закону “Про регулювання містобудівної діяльності” також і оцінки впливу планованої діяльності на довкілля відповідно до Закону “Про оцінку впливу на довкілля” та просив вирішити це питання з огляду на її необхідність для завершення експертизи проектно-кошторисної документації.  Більше того, в останньому із вказаних листів виконавець пропонував замовнику надати супровід із вказаного питання та укласти додатковий договір з цього приводу.
Натомість, замовник у своїх листах №25188-01-14 від 18.01.2019, №4903-01-14 від 13.03.2019  наголошував на тому, що здійснення оцінки впливу планованої діяльності на довкілля відповідно до Закону “Про оцінку впливу на довкілля” є обов`язком відповідача.
Головний інженер проекту Пушкаренко О.О. листом від 05.03.2019 також звертався до ТзОВ “Гафса” з вимогою надати результати оцінки впливу на довкілля.
31.05.2019 ДП “Укрдержбудекспертиза» було складено експертний звіт № 24-0850-18 із зазначенням про виявлені помилки та порушення нормативних вимог у проектній документації (а.с. 176-178, т.1), у додатку якого було, зокрема, повторно  зазначено про необхідність надати висновок про оцінку впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”.
Всупереч Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”, замовник (позивач) не пройшов процедури оцінки впливу на довкілля, хоча  вказану процедуру йому слід було розпочати ще перед прийняттям рішення про початок планованої діяльності (проектування об`єкту) “Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна, І,II,III черги”. 
У спірний період замовник (позивач) не надав виконавцеві (відповідачу) результатів оцінки впливу на довкілля планованої діяльності та не вчинив дій для початку проходження процедури оцінки впливу на довкілля.
Лише 24.12.2019, після порушення судом першої інстанції провадження у  даній справі, позивач уклав договір № 148 на виконання розробки проектної документації по оцінці впливу на довкілля (ОВД) планової діяльності по об`єкту “Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна” із ТзОВ “Науково-технічний лабораторний центр “Трім-Еко”. 
Вищенаведене в сукупності свідчить про те, що саме внаслідок поведінки позивача у спірних правовідносинах, оскільки позивач не надав результатів проходження процедури оцінки впливу на довкілля планованої діяльності “Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна (усі черги)” і не вчинив ніяких дій зі своєї сторони для здійснення цієї процедури, відповідач не зміг забезпечити успішну експертизу виготовленої ним проектно-технічної документації.
Наявність інших недоліків проектно-технічної документації, окрім відсутності оцінки впливу на довкілля, на думку суду,  не слід брати до уваги, оскільки: а) відразу після отимання першого негативного експертного звіту, ТзОВ «Гафса» подало до ДП “Укрдержбудекспертиза» відповіді на зауваження експертизи (лист №127 від 18.12.2018); б) визначальною у спірних правовідносинах була бездіяльність позивача та невжиття ним заходів щодо проходження процедури оцінки впливу на довкілля.
ДП “Укрдержбудекспертиза” як третя особа у даній справі, у своїх поясненнях, наданих суду першої інстанції, підтверджує вказані висновки суду. Так, у вказаних поясненнях експертна організація зазначає, що без низки документів від позивача, зокрема, результатів оцінки впливу на довкілля (вимога абз. 4 ч. 1 ст. 31 та п. 4 ч. 4 ст. 31 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, ст. ст. 2, 3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”) та результатів інженерно-геологічних вишукувань (вимоги п. 4.1. ДБН А.2.2-3:2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво”, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 року №163) від експертної організації неможливо було отримати позитивний експертний звіт за проектом “Будівництво полігону твердих побутових відходів в районі с. Руська Поляна” (II черга).
Як зазначалося вище, п.2.9. договору передбачено, що при необхідності проходження повторної експертизи з вини виконавця, останній сплачує вартість повторної експертизи. При неможливості отримання позитивного звіту експертизи проекту з вини виконавця останній повертає кошти, які замовник сплатив за проектні роботи у подвійному розмірі.
У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.  
Частиною 4 ст.612 ЦК України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. 
Згідно із частиною 2 статті 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Статтею 614 ЦК України   передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ч.3 ст. 220 ГК України боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Таким чином, у спірних правовідносинах прострочення відповідача у виконанні умов договору відсутнє через невиконання позивачем дій, які би уможливлювали подальше виконання відповідачем умов договору у передбачені ним строки.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 204799,86  грн. штрафних санкцій на підставі п.2.9 договору.
Стосовно позовних вимог про розірвання договору №16 на проектні роботи від 11.06.2018, суд зазначає наступне.
Пунктом 3.3. договору №16 від 11.06.2018 передбачено, що за умови несвоєчасного початку робіт з вини виконавця, відставання його від погодженого календарного графіка виконання робіт замовник попереджує виконавця письмово про порушення ним умов договору. Якщо в триденний строк не відбудеться усунення порушень, замовник має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків згідно з чинним законодавством України.
З матеріалів даної справи вбачається, що позивач не розривав спірного договору в односторонньому порядку, а лише звертався до відповідача із листами-попередженнями про порушення умов договору та з листом-пропозицією розірвати договір. Доказів того, що відповідач погодився із пропозицією позивача, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. 
Згідно з ч.2 ст.652 ЦК України      якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони    за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю всіх чотирьох умов, передбачених частиною другою      статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.
Крім того, четвертою необхідною умовою, передбаченою згаданою нормою      ЦК України, є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місце, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання. Вказана правова позиція викладена в постанові ВС від 17.12.2019 р. у справі №916/547/19.
З огляду на те, що прострочення відповідача пов`язане із бездіяльністю позивача у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає, що з цих підстав спірний договір розривати неможливо. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові в цій частині.
Посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 14.05.2014 у справі № 910/523/13, відхиляються колегією суддів, оскільки постанови Вищого господарського суду України не є джерелом права, а також, відповідно до чинного ГПК України, не застосовуються при вирішенні спорів.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2020 у справі №914/2178/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради – без задоволення.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 05.01.2021.

Головуюча суддя                                                                      Г.В. Орищин

суддя                                                                                          Н.А. Галушко

суддя                                                                                          М.Б. Желік