УХВАЛА

15 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/18865/18
адміністративне провадження № К/9901/6127/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі № 640/18865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
23 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі № 640/18865/18.
З поданих матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив:
визнати протиправними:
- вчинені відповідачем дії і прийняті ним рішення про обмеження максимальним розміром (фактично - розмірами, встановленими на виконання постанови від 17.10.2017 і рішення від 13.03.2018 Дніпровського районного суду м. Києва в адміністративній справі №755/1412/17) та зменшення на раніше отримані суми щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань розмірів перерахованої в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року №22/6-22/6-4737 моєї пенсії за період з 1 січня 2016 року, а також щодо відкладення проведення виплати перерахованої пенсії за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року на 2019-2020 роки з обґрунтуванням при цьому своїх протиправних дії та рішення підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103, який з даного питання не відповідає відповідним нормам Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження", та відсутністю коштів з державного бюджету України;
- бездіяльність відповідача в нездійсненні за зверненнями позивача виплати перерахованої в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737 пенсії без обмеження максимальним розміром та врахування при цьому постанови від 17.10.2017 і рішення від 13.03.2018 Дніпровського районного суду м. Києва в подібній адміністративній справі №755/14112/17 в частині проведення виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, а також у непроведенні протягом тривалого часу в порушення вимог Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження" доплати за перерахованою за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року і частково виплаченою в обмеженому розмірі пенсії за період з 1 січня 2018 року;
Зобов`язати відповідача здійснити (здійснювати) позивачу без обмеження максимальним (граничним) розміром та зменшення на отримані суми щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань виплати перерахованої пенсії і доплату до раніше проведених пенсійних виплат з урахуванням установлених за наслідками проведеного в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року №22/6-4737 розмірів перерахованої пенсії за вислугу років, починаючи з 1 січня 2016 року і враховуючи при цьому такі розміри перерахованої пенсії: з 1 січня до 31 квітня 2016 року - на суму 19810,61 грн., з 1 травня до 30 листопада 2016 року - на суму 19827,41 грн., з 1 грудня 2016 року до 30 квітня 2017 року - на суму 19862,51 грн., з 1 травня до 30 вересня 2017 року - на суму 19882,01 грн., з 1 жовтня 2017 року - на суму 19924,01 грн. і далі - з подальшим урахуванням без будь-яких обмежень збільшених розмірів розрахованої пенсії через збільшення її окремих складових, у тому числі у зв`язку з підвищенням прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що постійно змінюються і автоматично впливають на розміри окремих складових пенсії;
Зобов`язати відповідача здійснити позивачу одноразову виплату донарахованої пенсії за весь період з 1 січня 2016 року і до початку здійснення виплати пенсії без обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням при цьому установлених за наслідками проведеного в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15.03.2018 №22/6-4737 розмірів перерахованої пенсії і раніше здійснених виплат та без урахування сум виплаченої щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року. Зазначену одноразову виплату здійснити з дотриманням відповідних вимог з даного питання Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження";
Зобов`язати відповідача утриматися в подальшому від порушення законних пенсійних прав та інтересів позивача, у тому числі шляхом обмеження правомірно розрахованих розмірів перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром та відкладення проведення належних пенсійних виплат на наступні року на підставі підзаконних нормативно-правових актів, які відповідають Конституції та законам України, і за умови виділення коштів з Державного бюджету України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії у повному обсязі на підставі довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року №22/6/4737, з 01 січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі без зменшення суми підвищення за 2018 та 2019 роки з урахуванням довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року №22/6/4737, з урахуванням вже виплаченого.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 22/6-4737.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 22/6-4737, з врахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просив з урахуванням та в межах позовних вимог ухвалити додаткове судове рішення із зазначенням конкретного, чіткого і зрозумілого рішення в частині позовних вимог щодо виплати перерахованої на підставі довідки пенсії з 01.01.2016 року, саме, без обмежень її максимальним розміром.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 28 січня 2021 року суд апеляційної інстанції виходив з того, що доводи заяви про ухвалення додаткового рішення по своїй суті зводяться до незгоди з самим судовим рішенням та з наслідками його виконання, отже, заява не може бути задоволена, оскільки інститут винесення додаткового рішення має іншу мету.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Таким чином додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення є вичерпним.
Отже, Верховний Суд зазначає, що додатковими судовими рішеннями є додаткова ухвала, додаткове рішення чи додаткова постанова, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення, вірно застосував положення статті 252 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі № 640/18865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик   А.І. Рибачук