ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2630/21 Справа № 212/10596/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року                                                                 м.Кривий Ріг
справа № 212/10596/13-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого судді - Барильської А.П., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання – Євтодій К.С.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2020 року, яка постановлена суддею Козловим Ю.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

       В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право на користування домоволодінням та зняття з реєстраційного обліку.
В січні 2014 року ОСОБА_1  звернулась до суду з зустрічним позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння від 20 листопада 2013 року недійсним, який в жовтні 2019 року уточнила та згідно уточнених позовних вимог просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах з  ОСОБА_2  з червня 2003 року по 07.11.2011 року та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року домоволодіння, а саме: будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право на користування домоволодінням та зняття з реєстраційного обліку залишено без розгляду.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору-купівлі продажу домоволодіння від 20 листопада 2013 року недійсним та встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах– закрито.
В апеляційній скарзі позивач та її представник просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та Конституційного права.
Зауважують на тому, що суд першої інстанції, протягом дворічного строку розгляду справи не провів жодного судового засідання, не перейшов до розгляду справи по суті, чим порушив право позивача на справедливий суд та реалізацію права особи на судовий захист, гарантований ст. 15 ЦПК України.
Також апелянти наголошують на тому, що позивачем в даній справі ставиться питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах з червня 2003 року по 07 листопада 2011 року, тобто в період, коли рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2010 року було визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме спірне домоволодіння АДРЕСА_1 . 
При цьому при ухваленні 21 березня 2016 року рішення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, постановленні 09 серпня 2016 року ухвали Апеляційним судом Дніпропетровської області та прийнятті 03 жовтня 2018 року Постанови Верховним Судом, судами помилково зазначено період заявлених позивачем позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах з червня 2003 року по 07 листопада 2011 року, так як позивачем було заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах в період з березня 2003 року по серпень 2005 року та в період з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зауважують на тому, що факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 з початку березня 2003 року підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідків. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника – ОСОБА_4 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах та визнання договору купівлі-продажу домоволодіння від 20 листопада 2013 року недійсним, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та виходив з того, що існують рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонам, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрали законної сили.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, в січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину договору купівлі-продажу домоволодіння від 20 листопада 2013 року недійсним, який в жовтні 2019 року уточнила та згідно уточнених позовних вимог просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 в період з червня 2003 року по 07.11.2011 року та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року домоволодіння, а саме: будинку АДРЕСА_1 .
При цьому, як убачається із матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., про визнання факту проживання однією сім`єю (понад п`яти років), а саме з червня 2003 року по 07.11.2011 року та перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання об`єкту права спільної сумісної власності подружжя, визнання набуття права спільної сумісної власності та його розподіл, що перебувають у спільній сумісній власності подружжя які не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу та визнання договору купівлі-продажу домоволодіння від 20.11.2013 року недійсним – відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 .
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року скасовано в частині вирішення спору про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та його розподіл та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та його розподіл закрито на підставі ст.255 ЦПК України.
Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з червня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та його розподіл в частині вирішення спору про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та його розподіл, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2013 року у справі № 2-4161/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю але не перебувають у шлюбі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу, визнання коштів спільним сумісним майном та їх розподіл предметом позовів було, зокрема, встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період набуття у власність спірного майна. При цьому, судом досліджувалося питання щодо правового режиму спірного майна з урахуванням посилань ОСОБА_1 на спільне проживання з ОСОБА_2 , починаючи з березня 2003 року.
Крім того, Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року, рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року в частині відмови в позові про визнання недійсними договору купівлі-продажу від 12.11.2013 року залишено без змін з тих підстав, що ОСОБА_1 не доведено належними засобами доказування підстави позову в цій частині, а саме факту порушення її прав внаслідок укладення оспорюваного нею договору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто й остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.
Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору є встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах в період з червня 2003 року по 17.11.2011 року, який був вирішений рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2013 року у справі № 2-4161/11, яке набрало законної сили, та визнання договору купівлі-продажу домоволодіння від 12 листопада 2013 року недійсним, який був вирішений рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року у справі № 212/12161/13-ц, яке набрало чинності. 
Отже, між сторонами вже був вирішений спір про ті саме предмети і позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння від 12 листопада 2013 року недійсним та встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки існують рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонам, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрали законної сили
Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції протягом дворічного строку розгляду справи не провів жодного судового засідання, не перейшов до розгляду справи по суті, чим порушив право позивача на справедливий суд та реалізацію права особи на судовий захист, гарантований ст. 15 ЦПК України, оскільки тривалість знаходження справи в провадженні суду першої інстанції не впливає на законність постановленої ухвали.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем в даній справі ставиться питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах в період з червня 2003 року по 07 листопада 2011 року, тобто в період, коли рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2010 року було визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме спірне домоволодіння АДРЕСА_1 не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю але не перебувають у шлюбі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу судом досліджувалося питання щодо правового режиму спірного майна з урахуванням посилань ОСОБА_1 на спільне проживання з ОСОБА_2 , починаючи з березня 2003 року та рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено відсутність правових підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з березня 2003 року (том 1 а.с.37-40).
Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні 21 березня 2016 року рішення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, постановленні 09 серпня 2016 року ухвали Апеляційним судом Дніпропетровської області та  прийнятті 03 жовтня 2018 року Постанови Верховним Судом, судами помилково зазначено період заявлених позивачем позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах з червня 2003 року по 07 листопада 2011 року, так як позивачем було заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах в період з березня 2003 року по серпень 2005 року та в період з лютого 2010 року по 07.11.2011 року, оскільки в даному випадку підставою для закриття провадження в частині позовних вимог  ОСОБА_1  про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах є наявність рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2013 року, в якому було досліджено питання щодо правового режиму спірного майна з урахуванням посилань ОСОБА_1 на спільне проживання з ОСОБА_2 , починаючи з березня 2003 року та суд, при ухваленні вказаного рішення, яке набрало чинності, дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з березня 2003 року.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 з початку березня 2003 року підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідків, оскільки спір між сторонами щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах вирішений рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2013 року. 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 25 лютого 2021 року. 

Головуючий:

Судді: