Ухвала 
 
13 січня 2021 року              
м. Київ
 
справа № 522/14566/17
провадження № 61-2392св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
за позовом - ОСОБА_1 ,
відповідачі: державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов Ігор Олександрович, державний реєстратор  Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Ірина Миколаївна,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,
 
за позовом - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року у складі судді Тарасова А. В. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.
ВСТАНОВИВ:
07 серпня 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» (далі - КП «Реєстраційна служба Одеської області») Махортова І. О., державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук І. М., третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису про право власності на домоволодіння та земельні ділянки.
18 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «СВ Фінанс», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позовні вимоги мотивовані, зокрема, тим, що договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 29 березня 2017 року не відповідає вимогам чинного законодавства, при його укладенні порушено статтю 1054 ЦК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2017 року позови об`єднані в одне провадження.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року, у задоволенні позовів ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки суди виходили з того, що предметом укладення оскаржуваного договору не є набуття новим кредитором права на надання боржнику фінансових чи банківських послуг, які підлягають ліцензуванню. При цьому, діюче законодавство не містить норми, якою заборонено відступлення права вимоги за кредитним договором та похідними договорами забезпечення на користь фізичної особи. Повернення грошових коштів від позичальника із заборгованості за кредитним договором не належить до банківських чи інших фінансових послуг. Відтак, не вимагається отримання ліцензії для здійснення діяльності щодо отримання коштів від позичальника 
у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та не обмежується у зв`язку з цим коло осіб, які мають право вчиняти такі дії. У свою чергу Законом України «Про іпотеку» не встановлено спеціальних вимог до особи іпотекодержателя для застосування механізмів звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов`язань за кредитними договорами.
У січні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив оскаржені судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
УхвалоюВерховного Суду від 26 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
14 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 346/1305/19, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що є очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, з урахуванням наявності взаємовиключних підходів, у спорах щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичній особі, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, 
а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2020 року справу №346/1305/19 (провадження №14-181цс20) прийнято та призначено до розгляду на 26 січня 2021 року.
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 346/1305/19.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження 
у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.
Керуючись статтями 252, 253, 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 522/14566/17 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 346/1305/19.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
І. О. Дундар 
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук