ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19414/20                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Ганечко О. М., Степанюка А. Г.,
 за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці,   про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Державної служби України з питань праці на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2020, - 

В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань праці від 14.08.2020 № 395-к; поновити ОСОБА_1 з 17.08.2020 на новоутвореній рівнозначній посаді начальника управління персоналу; стягнути з Державної служби України з питань праці на  користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі та моральну компенсацію у розмірі 100  000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 14.08.2020 № 395-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено з 17.08.2020 на посаді, яка рівнозначна посаді начальника відділу персоналу Державної служби України з питань праці. Стягнуто з Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2020р. по 04.11.2020р. у розмірі 61      766,65 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
01.12.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 382, 383 КАС України, в якій просив суд встановити судовий контроль за виконанням Державною службою України з питань праці рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 04.11.2020 у справі № 640/19414/20 у вигляді звіту в частині поновлення позивача.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2020 заяву задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та відмовити у задоволенні заяви.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник позивача та позивач просили залишити без змін ухвалу суду першої інстанції вважаючи її законною. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З матеріалів справи убачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Ухвалено виконати негайно рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 з 17.08.2020 на посаді, яка рівнозначна посаді начальника відділу персоналу Державної служби України з питань праці. Виконати негайно рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22 460,60 грн.
Представником позивача до т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці  Сажієнка В.В., направлено адвокатські запити від 10.11.2020 року та від 15.11.2020 року, з метою отримання інформації про стан виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2020 року.
Держпраці у своїх відповідях від 10.11.2020 за № 7883/1/10-20 та 15.11.20 зазначає, що станом на 10.11.2020 та 15.11.2020 до них не надходило рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі  № 640/19414/20.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно з якими в резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що оскільки рішення суду не виконується, а боржник ухиляється від його виконання, є необхідність зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали звіт про виконання судового рішення.
Водночас, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).
Згідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
За змістом частини 3 названої статті Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності).
При цьому, вжите у частині 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» слово «може», означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.
Таким чином, процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення наразі врегульована положеннями Закону України «Про державну службу».
За змістом роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби № 86р/з від 20.02.2020 при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком.
Таким чином, колегією суддів зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та поновлення ОСОБА_1 з 17.08.2020 на новоутвореній рівнозначній посаді начальника управління персоналу.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги кожен аргумент учасника процесу, та те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 у цій справі, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для встановлення контролю за виконанням рішення суду першої інстанції яким відмовлено у задоволенні вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці,   про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2020 - скасувати.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    А. Г. Степанюк

          Повний текст постанови виготовлено 12.03.2021