УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

02 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 480/3207/20
адміністративне провадження № К/9901/6281/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року (суддя    Кравченко Є.Д.)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року (колегія у складі суддів Спаскіна О.А., П`янової Я.В., Любчич Л.В.)
у справі № 480/3207/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Сумської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.02.2020 № 6549-МР «Про відмову в наданні у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у неї у користуванні»;
- зобов`язати Сумську міську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та передати у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0611 га, кадастровий номер: 5910136600:19:031:0081, що знаходиться у неї в користуванні.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, у задоволенні позову відмовлено. 
24.02.2021 позивач подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просила скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що допитані як свідки працівники Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради у суді першої інстанції не пояснили, яким чином наноситься місце розташування земельної ділянки на АДРЕСА_1 на викопіювання з Генерального плану м. Суми. У справі містяться докази того, що містобудівна документація «Розроблення плану червоних ліній магістральних вулиць міста Суми» в установленому законом порядку не затверджена, однак використовувалася при прийнятті відповідачем рішення про відмову у наданні у власність земельної ділянки. Суд апеляційної інстанції не застосував ст. 22 Закону України «Про регулювання містобудівної документації», дійшов помилкового висновку про те, що надання сертифікованим архітектором відповіді щодо знаходження земельної ділянки у межах зони садибної забудови та відсутність обмежень у виконання земельної ділянки не є містобудівною документацією. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували п. «а»     ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги».

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження. 
Проте, ОСОБА_1 , подаючи касаційну скаргу, не зазначила підстав для оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку з посиланням на конкретний пункт ч. 4 ст. 328 КАС України та не вказала відповідних обґрунтувань, визначених п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.
Зазначене не позбавляє позивача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 480/3207/20 повернути скаржнику.
2.          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3.          Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач                                                                                          В.М. Кравчук