Справа № 359/7864/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.	
Провадження №  33/824/83/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
19 лютого 2021 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від  16 жовтня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови судді,01.10.2020 року о 22 год. 00 хв. в м. Бориспіль по              вул. Лютневій 51-А, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що захід адміністративного стягнення щодо нього обраний із порушенням вимог закону, оскільки до відповідальності фактично було притягнуто особу, яка не керувала автомобілем у стані сп`яніння, і ця обставина судом взагалі не розглядалася. Також зазначає, що він дійсно відмовився від огляду бо не розумів чому він має його проходити, якщо не керував автомобілем і не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а до того ж поспішав, а також йому здалося, що працівники поліції упереджено ставились до нього, оскільки сказали, що евакуюють його авто, якщо він не підпише протокол. Зазначає, що після складення протоколу відносно нього, він звернувся самостійно до ЦРЛ та пройшов огляд на стан сп`яніння, і за результатами такого огляду будь-яких ознак сп`яніння у нього виявлено не було. Вважає? що будь-яких об`єктивних даних щодо перебування його в стані сп`яніння матеріали справи не містять, а тому отримані при складанні протоколу відомості, які в ньому зазначені, не можуть бути прийняті до уваги.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,  виходячи  з наступного.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 332550 від 01.10.2020 (а.с.2); рапортом інспектора поліції (а.с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та             ОСОБА_3 (а.с. 4,5), даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі медичному закладі охорони здоров`я (а.с.6); даними відеозапису з бодікамер поліцейських, на яких зафіксовані обставини правопорушення (а.с.10).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
 
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.
 
  Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу. 
 
Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.
 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є необґрунтованими, оскільки є нічим не підтвердженими.
Крім того, наявність стану будь-якого сп`яніння не впливає на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1   не надані.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        А.М. Дрига