Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 березня 2021 року                                                                             
 
справа № 638/1317/19
провадження № 51-6367км20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
засудженого                                   ОСОБА_6 ( у режимі відеоконференції),
захисника                                       ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018220480001236, № 12018220480004834за обвинуваченням  ОСОБА_6 . 
 
До початку касаційного розгляду захисник ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 . 
 
Свої вимоги захисник мотивує тим, що  ОСОБА_5 не надав суду доказів, які підтверджують факт визначення його прокурором у цьому кримінальному провадженні керівником відповідної прокуратури або факт його входження до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні. Оскільки прокурор вступив у справу у якості прокурора у кримінальному провадженні виключно пред`явивши службове посвідчення прокурора (копія якого взагалі відсутня у матеріалах справи), на думку захисника, неможливо встановити працівником якого структурного підрозділу прокуратури він є, які функції прокуратури на нього покладено, та чи взагалі має він повноваження брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень. На підтвердження своїх доводів захисник посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові об`єднаної палата Касаційного кримінального суду від 22 лютого 2021 року (справа № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18).
 
Перевіривши матеріали провадження та заслухавши думку прокурора, який вважав, що заява про відвід не підлягає задоволенню, Суд дійшов висновку про наступне.
 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими або виключними обставинами можуть брати участь прокурори органу прокуратури вищого рівня.
 
Перед початком судового засідання прокурор ОСОБА_5 пред`явив суду посвідчення прокурора вищого рівня.
 
Посилання захисника на постанову Верховного Суду від 22 лютого 2021 року (справа № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18) є некоректним, оскільки це рішення було прийнято за інших процесуальних підстав і не стосувалося повноважень прокурора під час розгляду провадження у суді касаційної інстанції. 
 
Інших підстав для відводу прокурора, передбачених ст. 77 КПК захисником не наведено.
 
За таких обставин, підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 не вбачається.
 
Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК, Суд 
постановив:
 
Заяву захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                   ОСОБА_2                                    ОСОБА_3