П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8347/20	

Категорія: 106030000                                                                                              
            Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.  
                                                                                                                                         Час і місце ухвалення: м. Одеса 
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

                                              В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури в якому просив стягнути з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16 квітня 2016 року по 25 серпня 2020 року включно, в розмірі 1 017 631, 29 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
02.12.2019 року до суду від представника Одеської обласної прокуратури надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до закінчення Верховним судом розгляду справи № 815/2052/16, оскільки розгляд даної справи об`єктивно неможливий до остаточного вирішення справи № 815/2052/16.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 клопотання сторін про зупинення провадження у справі задоволено.
Зупинено провадження у справі №420/8347/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до набрання законної сили постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі № 815/2052/16.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який зазначає про порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить ухвалу про зупинення провадження скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  судом не наведено мотивів об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до закінчення перегляду у касаційному порядку рішення суду у справі 815/2052/16, яке 06.08.2020 за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили. Оскаржувана ухвала не містить висновків стосовно неможливості розгляду справи на підставі зібраних доказів. Верховний суд при відкритті касаційного провадження не зупиняв дію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 815/2052/16, а отже така постанова набрала законної сили, а тому в розумінні п.3 ч. 1 ст. 236 КАС України відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав передбачених п. 3 ч.1 ст.236 КАС України для зупинення провадження у справі № 420/8347/20 до набрання законної сили постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі № 815/2052/16, оскільки вирішення справи №420/8347/20 залежить від рішення Верховного суду у складі колегії КАС.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року у справі № 815/2052/16 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Суд визнав протиправним та скасував наказ в.о. Генерального прокурора України від 15.04.2016 року №69к про звільнення державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та з органів прокуратури у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України. 
Зобов`язав Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади". 
Поновив державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 на службі в Прокуратурі України з 16.04.2016 року. 
Допустив негайне виконання рішення суду в частині поновлення державного радника юстиції 3 класу Стоянова Миколу Степановича на службі в Прокуратурі України з 16.04.2016 року. 
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 815/2052/16Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора – залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року - скасовано.
Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ в. о. Генерального прокурора України від 15.04.2016 року №69к про звільнення державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та з органів прокуратури у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України.
Поновлено державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 на посаді прокурора Одеської області з 15.04.2016 року.
Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на посаді.
Верховним Судом 20.11.2020 року відкрито касаційне провадження в адміністративній справі № 815/2052/16 (провадження № К/9901/29350/20) за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа - прокурор Одеської області Вихор Максим Анатолійович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, що стало підставою для зупинення провадження у даній справі судом першої інстанції.
Так, колегія суддів зазначає. що підстави для зупинення провадження у справі, як обов`язкові, так і факультативні визначені  ст.236 КАС України.
Згідно з п.3 ч.1 ст.236 КАС України  суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.
При цьому, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.
Також необхідно зазначити, що зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1  ст.236 КАС України, допускається лише тоді, коли рішення у іншій справі не набрало законної сили і продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в такій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
Так, судом першої інстанції не наведено підстав та обґрунтування на підтвердження його висновку про неможливість розгляду позовних вимог у даній справі до ухвалення рішення у справі №815/2052/16 Верховним Судом.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно  ст.255 КАС України  рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч. 1  ст. 325 КАС України  постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
В даному випадку оскільки судове рішення у справі №815/2052/16 набрало законної сили 06.08.2020, у суду відсутні встановлені п.3 ч.1  ст.236 КАС України  підстави для зупинення провадження у даній справі
При цьому, відкриття Верховним Судом касаційного провадження на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року у справі № 815/2052/16, на що послався суд першої інстанції, не скасовує факту набрання судовим рішення у цій справі законної сили.
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з п.1  ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої  Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»  (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку, зокрема, у пункті 45 рішення ЄСПЛ від 27 липня 2000 року в справі «Frydlender v. France» («Фрідлендер проти Франції», заява №30979/96) установлено, що трудові спори за своєю природою вимагають оперативного вирішення, ураховуючи значимість цього питання для зацікавленої особи, яка через звільнення втрачає засоби для існування.
Отже, тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення із публічної служби, ставить під загрозу дотримання Україною положень пункту 1 статті 6 Конвенції.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого  2020 року по справі №823/739/16.
Дослідивши підстави про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції, з врахуванням положень  статті 236 КАС України, щодо підстав зупинення провадження у справі, та  статті 2 КАС України, щодо дотримання розумного строку розгляду справи, приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки відсутні підстави неможливості об`єктивного розгляду даної справи до набрання законної сили постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі № 815/2052/16, тоді як зупинення провадження у справі може призвести до вирішення справи в порушення «розумного строку».
Пунктом 4 ч. 1  ст. 320 КАС України  передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд першої інстанції не врахував усі обставини, що мають значення для справи,  та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, внаслідок чого  апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.308, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.                                                                
                                                                  
                                                       Повний текст постанови складено та підписано 20 січня 2021 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова