ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 березня 2021 року           справа №360/3150/18 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 р. у справі № 360/3150/18 (головуючий І інстанції Шембелян В.С., повне судове рішення складено 23.11.2020 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/3150/18 (а.с. 177-179).
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій адміністративній справі  відмовлено (а.с. 186).
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про застосування судового контролю за виконанням судового рішення.
В обґрунтування зазначає, що судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення може бути встановлений і після ухвалення рішення по суті спору і додаткового зазначає, що таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.06.2018 у справі № 800/592/17 та в постанові від 14.05.2020 у справі № 800/320/17.
У відзиві на апеляційну скаргу представник управління просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01 липня 2018 року пенсії по інвалідності. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити нарахування та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 62-64).
Після набрання судовим рішенням законної сили на його виконання видано виконавчий лист (а.с. 109). 
Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю,  Луганський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що з метою забезпечення належного виконання судового рішення суд або встановлює судовий контроль за виконанням судового рішення безпосередньо під час ухвалення цього рішення або вирішує спірні питання, які виникають в ході його виконання в порядку статті 287 КАС України.
З такими висновками судова колегія не може погодитись, виходячи з такого.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу наведених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
При цьому колегія суддів зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі. 
Станом на дату звернення позивача з клопотанням про встановлення судового контролю за судовим рішенням, так і на дату розгляду цього клопотання, рішення суду не було виконано, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в адміністративній справі № 360/3150/18.
Враховуючи викладене, колегія суддів при розгляді цієї справи вважає за необхідне керуватися правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, а, як наслідок, задовольнити заяву про встановлення судового контролю.
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та заява  позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції в адміністративній справі № 360/3150/18 підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,                                                

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 р. у справі №360/3150/18 – задовольнити.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 р. у справі № 360/3150/18 – скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/3150/18– задовольнити.
Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 360/3150/18 шляхом зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 360/3150/18 –  у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення – 15 березня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                       Г.М. Міронова
Судді                                                                                                             І.Д. Компанієць
                                                                                                                      І.В. Сіваченко