Постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року
м. Київ
справа 132/686/20
провадження № 51-3976 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 6 липня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від                    4 березня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. 
Ухвалою судді Вінницького апеляційного суду від 6 липня 2020 року відмовлено                 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від                    4 березня 2020 року.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Вінницького апеляційного суду від 6 липня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На думку ОСОБА_6 , рішення Конституційного Суду України                            № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року має зворотню дію в часі, а тому, відмовляючи в перегляді ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 4 березня 2020 року апеляційний необґрунтовано обмежив його доступ до правосуддя, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 .
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції переглядає судове рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.
При цьому, доводи касаційної скарги ОСОБА_6 щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом при розгляді його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 4 березня 2020 року,  є безпідставними з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Рішенням Другого сенату КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, ухваленого за конституційною скаргою ОСОБА_7 , визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
У резолютивній частині рішення КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020 чітко вказано про те, що положення ч. 3 ст. 307 КПК втрачають чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ухвалою від 4 березня 2020 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, яка полягає                                 у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, однак на день постановлення вказаної ухвали слідчим суддею норма ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, не була визнана неконституційною. 
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення.
За матеріалами справи, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду                              29 червня 2020 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження, ОСОБА_6 , та посилаючись на рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020, просив поновити строк апеляційного оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, а також скасувати ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ухвали від 4 березня 2020 року.
Тобто, строк апеляційного оскарження зазначеної ухвали слідчого судді закінчився ще до дня ухвалення рішення Конституційного Суду України.
Відповідно до правового висновку,викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 133/3337/19), оскарженню в апеляційному порядку підлягають ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, які постановлені після визнання неконституційними положень ч. 3 ст. 307 КПК, тобто                 з 17 червня 2020 року. При цьому, якщо така ухвала слідчого судді постановлена до 17 червня 2020 року, і на час ухвалення рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 17  червня 2020 року №  4-р(ІІ)/2020 та набрання ним чинності ще не закінчився встановлений у п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження певною особою ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, то в такої особи виникає право апеляційного оскарження вказаної ухвали слідчого судді.
Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє                          у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, апеляційний суд правильно відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 4 березня 2020 року.
Таким чином, ухвала Вінницького апеляційного суду від 6 липня 2020 року                             є законною та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 6 липня 2020 року залишити без зміни,             а касаційну скаргу ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                        ОСОБА_3