ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3880/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р. (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі № 280/3880/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України,  про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 72 від 22 травня 2020 р.; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності II групі, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що право на отримання одноразової грошової допомоги, у розумінні Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей", пов`язується із фактом та часом встановлення інвалідності військовослужбовцю, який звільнений з військової служби, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. Зазначає, що ІІ групу інвалідності позивачу вперше встановлено 05.08.2019, а тому саме з цієї дати у нього виникло право на отримання грошової допомоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем.
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Скаржник вказує, що відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка була чинною на час встановлення позивачу II групи інвалідності, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 р. (далі – Порядок № 975), у разі встановлення інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і не відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 09 листопада 2018 р. у справі № 759/5707/16-а. Другу групу інвалідності скаржнику вперше встановлено 05.08.2019, тому, на думку скаржника, з цієї дати у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 р. у справі № 334/286/17. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від Міністерства оборони України до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце  розгляду справи, доказом чого звід про направлення електронного листа на адресу відповідача від  05 січня 2021 р., суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №096994 від 27 квітня 1995 р. за результатами первинного огляду ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням інтернаціонального обов`язку.
Під час повторного огляду 05 серпня 2019 р. ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням інтернаціонального обов`язку, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1019346.
У зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності, 17.01.2020 позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 документи для направлення до Міністерства оборони України, з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Листом від 27.01.2020 №107/с ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув подані позивачем документи з тих підстав, що повторне встановлення (зміна) групи інвалідності відбулось понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності, у зв`язку з чим позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №280/1098/20 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої  статтею 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, у зв`язку зі встановленням ОСОБА_1 . IІ групи інвалідності, та подані ОСОБА_1 документи.
Рішенням Міністерства оборони України від 22 травня 2020 р., оформленим пунктом 13 протоколу № 72 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду із позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся у понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до частин 2, 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 пункт 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
27 квітня 1995 р. позивачу встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК серії МСЕ № 096994 (а.с.10). 11 березня 2004 р. позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності (а.с. 9), а 05 серпня 2019 р. за результатом повторного огляду позивача встановлено другу інвалідності (а.с.8).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки між первинним встановленням інвалідності позивача (у 1995 році) та зміни групи інвалідності за результатом повторного огляду (у 2019 році) минуло понад два роки.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.07.2020 у справі № 240/10153/19.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р. в адміністративній справі № 280/3880/20  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 лютого 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
          Повний текст постанови складено 18 лютого 2021 р.

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий