Дата документу  Справа № 334/6788/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Єдиний унікальний № 334/6788/20                         Головуючий в 1-й інстанції – Фетісов М.В.
Справа № 33/807/155/21                                                 Доповідач в 2-й інстанції – Гріпас Ю.О.
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП                

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 березня 2021 року                                                                м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Щербини К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Як зазначено в постанові, 31.10.2020 о 22.23 годині в м. Запоріжжі, Дніпровський район, пр. Соборний, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 330Х1, реєстраційний № НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №5405 лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Водій від керування відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з постановою суду у зв`язку з її невідповідністю обставинам справи та порушенням судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги вказує, що він жодного разу не був повідомлений про дату та час розгляду справи стосовно нього. У зв`язку з тим, що в жовтні 2020 року він переніс захворювання на COVID-19 та продовжує лікувати наслідки перенесеного захворювання, апелянт надсилав до суду заяви про перенесення судового розгляду та повідомляв про бажання особисто приймати участь у розгляді справи. Однак незважаючи на викладене та в порушення ст.268 КУпАП, суд позбавив його права приймати безпосередньо участь у судових засіданнях, надавати пояснення, заявляти клопотання. Вважає, що докази у справі отримані з порушенням п.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зазначає, що суд не дав можливості йому залучити Висновок №5415 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 01.11.2020, зроблений в той же самий день, що і той на який посилається суд та співробітники поліції, тільки на 2 години пізніше та тією ж самою установою. Вважає, що за таких обставин суд мав би призначити експертне дослідження біологічних зразків, на підставі яких був зроблений первинний висновок. 
В доповненні до апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції в порушення вимог чинного законодавства проведено обшук його автомобіля та його особистий обшук. Протокол за результатом обшуку працівниками поліції не складався, також відсутні відомості про проведення обшуку в складеному протоколі за ст.130 КУпАП. Медичний огляд на стан сп`яніння також проведено в порушення інструкції.
Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365987, 31.10.2020 о 22.23 годині в м. Запоріжжі, Дніпровський район, пр. Соборний, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 330Х1, реєстраційний № НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №5405 лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Водій від керування відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.
З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд без з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності, перевірки їх на відповідність вимогам чинного законодавства, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд не вжив заходів щодо з`ясування та перевірки всіх обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння встановлено згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5405 від 31.10.2020 року.
Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисник Шудрявого Б.С. зазначав, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що під час проведення медичного огляду було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядок відібрання зразків, замість відібрання в дві ємності відбиралось фактично лише в одну ємність, крім того дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 проведено з порушенням нормативних актів.
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.
Відповідно до інструкції виробника тесту «Wondfo», яка є загальнодоступною інформацією в мережі «Інтернет», визначено, що цей аналіз забезпечує тільки якісні показники. Будь-які результати тестів на наркотичні речовини підлягають клінічному розгляду та професійній оцінці, особливо у разі позитивних попередніх результатів. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що тест «Wondfo» не є засобом лабораторного дослідження та не може використовуватись для встановлення наркотичного сп`яніння у водіїв, що підтверджується Інструкцією до тесту, Інструкцією №1452/735 МОЗ України, а також наданою відповіддю Міністерства охорони здоров`я України від 06.03.2020.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянта, щодо невідповідності складених Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5405 від 31.10.2020, вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735.
Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735 вбачається, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
Крім того, п.22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння 31.10.2020, було порушено порядок відібрання зразків та проведення дослідження, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, та тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що існують обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_1  перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які лабораторні дослідження наявності вмісту наркотичної речовини, концентрації та можливості впливу на реакцію і увагу людини. 
У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, з огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи. Не була надана належна оцінка медичним документам та відеозапису події. 
В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.
Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Ю.О. Гріпас