ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1209/21 Справа № 181/187/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 50

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 
на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, - 

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року з нього стягуються аліменти на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі відповідача ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 гривень з подальшою індексацією вказаної суми щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 16 травня 2017 року. 
Доньки вже тривалий час знаходяться без материнського піклування з боку відповідача, оскільки мати дітей самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, вона не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, не бере участі у навчальному та вихованому процесі в школі, не відвідує батьківські збори, не цікавиться результатами успішності та поведінки останніх, не спілкується з класним керівником, не виявляє турботи до доньок, не цікавиться станом їх розвитку, здоров`я, не займається культурним розвитком доньок, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не вітає доньок з днями народження та іншими щорічними святами, не надає згоди на виїзд дітей з батьком за кордон. 
У липні 2017 року відповідач виїхала з місця реєстрації свого проживання та місце проживання її на теперішній час невідоме. З того часу доньки проживають лише з ним. 
Він повністю займається вихованням, піклуванням, лікуванням, навчанням доньок. Вказані обставини, на його думку, мають істотне значення, які у відповідності до ч. 2 ст. 197, ст. 181 СК України дають підстави для звільнення його від сплати аліментів.
Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Звільнено ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , повністю від сплати аліментів, що присуджені на користь  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі матері ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року по справі № 181/411/17.
Вирішено питання про судові витрати.
       Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.
       Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не досліджено факт відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача аліментів та не прийнято до уваги наявність заборгованості зі сплати аліментів. Судом не досліджено матеріальний стан позивача, доказів утримання дітей не надано. Крім того, відповідач зазначає, що у липні 2017 року позивач виставив її речі на вулиці та не дозволив проживати із дітьми в будинку, який оформлений на нього. ОСОБА_1 не проживала із дітьми оскільки виїхала за кордон на заробітки та під час пандемії не змогла повернутися в Україну. Судове рішення щодо визначення місця проживання дітей відсутнє.
       Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
       Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.13, 14).
       Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.17-18).
       Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року з ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 грн. з подальшою індексацією вказаної суми щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 16 травня 2017 року, в особі матері ОСОБА_1 допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів (а.с. 19).
       За даними виконавчого комітету Межівської селищної ради в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: власник ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , яка за даною адресою не проживає (а.с.20, 23, 27).
Згідно з актами обстеження умов проживання від 21 грудня 2018 року, 27 вересня 2019 року та 24 січня 2020 року, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримує і виховує двох своїх неповнолітніх доньок. ОСОБА_1 за даною адресою прописана, але з середини літа 2017 року не проживає і місце її знаходження невідоме (а.с.21, 22, 26).
Характеристиками з місця навчання КЗО «Межівська ЗШ І-ІІІ ступенів №1» Межівської селищної ради Межівського району доньок позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено, що відповідач на протязі трьох років вихованням дітей не займається, навчанням дітей не цікавиться. всі питання, що стосуються навчання, вирішує батько (а.с.24-25).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інший законний представник дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Виходячи з вищевказаних положень Сімейного кодексу України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного із батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена статтею 273 СК України. 
       Встановивши, що неповнолітні доньки проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звільнення позивача від сплати аліментів.
       Доводи апеляційної скарги про те, що судом не досліджено факт відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача аліментів та не прийнято до уваги наявності заборгованості зі сплати аліментів, підлягають відхиленню, оскільки заборгованість зі сплати аліментів не входить до предмета даного спору, визначальною обставиною, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме із батьків проживає дитина - з одержувачем аліментів чи з їх платником.
       Матеріали справи містять докази проживання дітей із батьком, при цьому відповідач в апеляційній скарзі також підтверджує, що з липня 2017 року разом з дітьми не проживала та виїжджала закордон на заробітки. 
       Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Межівської селищної ради щодо доцільності визначення місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із батьком - ОСОБА_2 (а.с.29)
       Мати не заперечувала щодо проживання дітей із батьком, спір щодо визначення місця проживання дітей в судовому порядку не вирішувався.
       Таким чином, сплата позивачем аліментів на утримання дітей, які проживають з ним не відповідає загальним засадам справедливості та буде порушувати права неповнолітніх дітей, тому суд першої інстанції ухвалив правомірне рішення, що відповідає вимогам законності.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
       Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова