ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

17 березня 2021 року
м. Харків

справа № 635/3000/20
провадження № 22-ц/818/963/21

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Кругової С.С., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря – Плахотнікової І.О.

учасники справи:
позивач : ОСОБА_1 ,
відповідач : ОСОБА_2 ,
треті особи: приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна про визначення частки майна у праві спільної сумісної власності, що підлягає спадкуванню та визнання права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року, в складі судді Назаренко О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна про визначення частки майна у праві спільної сумісної власності, що підлягає спадкуванню та визнання права на спадкування.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не встановив, чи предмет спору був відсутній до подання позову, чи припинив своє існування після відкриття провадження у справі. Зазначає, що позивач не отримував від відповідача спірну нотаріально посвідчену заяву, позивачу не відомо, що це за заява її зміст позивачу не відомий. Вважає, що суд першої інстанції не вправі був вирішувати питання про відсутність предмету спору, спираючись лише на незрозумілу заяву, тому невірним є висновок суду, що між сторонами відсутній предмет спору.

ОСОБА_2 через свого представника надала відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначила про відсутність спору між спадкоємцями, що до поділу спадкового майна, оскільки 01.06.2020 року у приміщенні приватного нотаріуса КМНО Саваріної О.С., адвокату Петренко С.В. було надано копії документів, що до оцінки вартості всіх об`єктів майна, які входитимуть до спадкової маси,( як тих, що записані на спадкодавця, так і тих, що є у спільній сумісній власності подружжя), та було запропоновано підготувати договір поділу спадкового майна. На підтвердження факту відсутності спору між спадкоємцями, до суду було подано належним чином посвідчену копію нотаріально посвідченої заяви від відповідача по справі, дружини спадкодавця - ОСОБА_2 , у якій вона роз`яснює, своїй свекрусі, позивачу- ОСОБА_1 , що не заперечує прав матері на спадкове майно, доводить до її відома, що 01.06.2020 року, в приміщенні приватного нотаріуса Саваріної представнику позивача- адвокату Петренко С.В., було передано повний список майна із зазначенням вартості кожної одиниці майна, який було зроблено ліцензованим експертом, та запропоновано підготувати нотаріальний Договір поділу спадкового майна між спадкоємцями. Зазначає, що у вказаному переліку документів наголошується, що спір, що до поділу спадкового майна відсутній.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній спір з приводу поділу спадкового майна, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти права ОСОБА_1 на спадкування майна після померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Відсутність заперечень з боку ОСОБА_2 на цей час проти права ОСОБА_1 на спадкування майна після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі на час звернення позивача до суду.

Зазначаючи по відсутність предмету спору суд виходив із змісту зави ОСОБА_2 від 22 вересня 2020 року.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що первісно ОСОБА_2 проти позову фактично заперечувала, у відзиві на позов вказувала, що не є обґрунтованою вимога позивача про визнання лише за нею права на спадкове майно без урахування інтересів всіх інших спадкоємців. Зазначила, що така вимога порушує інтереси інших спадкоємців та суперечить вимогам ст. 1278 ЦПК України. (а.с. 151)

Отже відсутні підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_1 до суду із позовом був відсутній предмет спору у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        О.Ю. Тичкова

                                                                               С.С. Кругова