ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року	Львів	Справа № 500/1301/20 пров. № А/857/15519/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Ільчишин Н.В.,
                                                                                 Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання                Марцинковської О.М.,  
представника позивача                                           Іванціва Ю.С.,   
представника відповідача                                      Олексюка Р.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (прийняте у м. Тернополі суддею Мандзієм О.П.; складене у повному обсязі 26 жовтня 2020 року) в справі № 500/1301/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Дружба-нафтопродукт» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

                                                      В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Приватне підприємство «Дружба-нафтопродукт» (далі – Підприємство, ПП «Дружба-нафтопродукт») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області) від 26.05.2020 № 0001783201.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що фактичну перевірку Підприємства проведено за відсутності законних підстав, що передбачені підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі – ПК України), для проведення такої перевірки; така підстава не зазначена і в наказі про проведення вказаної перевірки, що визначає як недопустимі результати перевірки, вказані в акті перевірки, та спірного податкового повідомлення-рішення зокрема. 
Також відповідач не має повноважень на проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо наявності ліцензій на оптову торгівлю пальним, за наявності місць торгівлі, а також повноважень щодо накладення штрафних санкцій за відсутності таких ліцензій, як то зазначено в частині четвертій статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 
По суті начебто допущення позивачем порушення вимог статті 15 вказаного Закону зазначено, що станом на 26.07.2019 позивач в орендованих резервуарах лише зберігав нафтопродукти та оптової торгівлі з них не здійснював. Поставка бензину для Приватного малого підприємства «Сяйво» (далі – ПМП «Сяйво») 26.07.2019 була здійснена автомобілем «Меrsedes» НОМЕР_1 , про що була складена акцизна накладна № 852, в якій відображено переміщення пального між акцизними складами: зі складу № 1005920 (м. Тернопіль, вул. Лукяновича, 8) до складу № 1010921 (автомобіль «Меrsedes» НОМЕР_1 ) та вказано отримувача пального – ПМП «Сяйво»; перехід права власності на обумовлену вище партію дизпалива відбувся у м. Теребовля із вказаного автомобіля, який є акцизним складом позивача, за наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі без наявності місць торгівлі пальним № 990614201900004, терміном дії від 01.07.2019 до 07.07.2020. Проте, відповідач помилково розцінив таку господарську операцію як здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним, без наявності ліцензії. 

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Тернопільській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду першої інстанції на те, що в наказі про проведення фактичної перевірки не вказано конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а також на відсутність повноважень у відповідача на проведення таких перевірок, є помилковими, з огляду на приписи пункту 81.1 статті 81, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 та підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України). 
З приводу тверджень суду, що реалізація пального відбулася з пересувного акцизного складу позивача, а не зі стаціонарного, з покликанням на приписи пункту 231.1 статті 231 ПК України, вказує, що такі не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, свідчать про неповне з`ясування обставин справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, зі змісту акцизної накладної форми «П» від 26.07.2019 № 852 видно, що пальне було реалізовано саме зі стаціонарного складу позивача на стаціонарний склад покупця ПМП «Сяйво», а пальне перевозилось транспортним засобом марки «Меrsedes» д.н.з. НОМЕР_1 (пересувний акцизний склад).

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що рішення суду першої інстанції прийняте відповідно до норм права, які вірно застосував суд, вказавши мотиви їх застосування, та за правильного встановлення обставин, які випливали зі спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Податкове повідомлення-рішення є протиправним, адже підстав та повноважень для проведення фактичної перевірки у відповідача не було, при тому, що він не уповноважений на видачу ліцензій на право здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним та накладення штрафних санкцій за відсутності таких ліцензій. Разом з тим, станом на час проведення перевірки позивач в орендованих резервуарах лише зберігав нафтопродукти і оптової торгівлі з них не здійснював. Позивач перед реалізацією партії пального ПМП «Сяйво» здійснив переміщення пального між акцизними складами і лише потім, в межах діючого договору поставки нафтопродуктів, укладеного із згаданим контрагентом, здійснив останньому поставку. Натомість, відповідач ні в акті перевірки, ні в апеляційній скарзі не вказує, в чому полягає неправомірність вказаної господарської операції, що унеможливлює вважати прийняте ним податкове повідомлення-рішення законним. Тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС у Тернопільській області, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

За клопотанням представника відповідача судом проведено заміну первинного відповідача у справі - ГУ ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 43142763) на його правонаступника - ГУ ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44143637).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ПП «Дружба-нафтопродукт» 01 березня 2016 року зареєстроване як платник акцизного податку з реалізації пального за № 1094 (а.с. 26).

04.01.2019 між ПП «Дружба-нафтопродукт», як постачальником, та ПМП «Сяйво», як покупцем, було укладено договір поставки нафтопродуктів № 31, на виконання якого 26.07.2019 позивач поставив ПМП «Сяйво» бензин неетильований АИ-92-К5-Евро в кількості 2139,84 кг на загальну суму 68981,76 грн, що підтверджено видатковою накладною № 2072 від 26.07.2019. 
Вказана поставка здійснена автомобілем «Меrsedes» (автоцистерна) НОМЕР_1 ; оформлена подорожнім листом № 1871 від 26.04.2019 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 260719/20 від 26.07.2019. За результатами вказаної поставки складено акцизну накладну форми «П» від 26.04.2019 № 852. 
У Підприємства є ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним № 990614201900004, термін дії від 01.07.2020 до 01.07.2024, що дає право на торгівлю пальним з власного автомобіля - цистерни, який є пересувним акцизним складом.

Відповідно до підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи (пункт 41.1 статті 41 ПК України).

Відповідно до підпункту 24 пункту 4 Положення про ГУ ДПС у Тернопільській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.07.2019 № 14 (в редакції від 12.02.2020 № 81), ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів пального та забезпечує міжгалузеву координацію в цій сфері.

Листом ДПС України від 17.02.2020 № 2623/7/99-00-17-02-02-07 зобов`язано Головні управління ДПС у областях, в т.ч. й відповідача, провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з купівлі та подальшої реалізації пального (в т.ч. і ПП «Дружба-Нафтопродукт»), в рамках п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України (згідно з додатком). Фактичні перевірки провести без направлення будь-яких попередніх запитів (письмових чи усних), запити надавати виключно під час проведення перевірок. Під час проведення перевірок встановити наявність відповідних ліцензій, факти реалізації пального з 01.07.2019 по дату отримання ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі пальним, місця зберігання пального та зареєстровані акцизні склади.

Відповідно до зазначеного, на підставі статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України 04.03.2020 ГУ ДПС у Тернопільській області видало наказ № 385 «Про проведення фактичної перевірки» ПП «Дружба-Нафтопродукт» зокрема, з питань наявності ліцензій на право виробництва, зберігання, здійснення оптової та роздрібної торгівлі пальним, реєстрації акцизних складів, дотримання встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюються вимогами ПК України та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; початок перевірки - 04.03.2020, тривалість - 10 днів; період перевірки - з 01.01.2019 по 13.03.2020.

На підставі вказаного наказу та направлень про проведення документальної позапланової виїзної перевірки за №№ 575, 576 від 04.03.2020, копії яких, відповідно до приписів статті 81 ПК України,  були вручені під розписку представнику Підприємства, ГУ ДПС України у Тернопільській області провело перевірку ПП «Дружба-Нафтопродукт», за результати якої склало акт від 13.03.2020 за № 297/19-00-32-01/34042478.

Перевіркою встановлено здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним, а саме: 26.07.2019 ПП «Дружба-нафтопродукт» реалізувало ПМП «Сяйво» пальне «бензин неетильований АИ-92-К5-Евро» в кількості 2880,00 л на загальну суму 68981,76 грн, що підтверджено видатковою накладною № 2072 від 26.07.2019.
Цю операцію з реалізації пального підтверджено товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 260719/20 від 26.07.2019, згідно якої Підприємство з пункту навантаження: м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8 відвантажило бензин неетильований АИ-92-К5-Евро на автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 в кількості 2880,00 л замовнику МП «Сяйво» до пункту розвантаження: м. Теребовля, Тернопільська обл.
На вказану операцію складено акцизну накладну форми «П» № 852 від 26.07.2019, згідно якої пальне «бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше: інші бензини, код товару згідно з УКТ ЗЕД 2710124194» в кількості 2841,79 л (приведених до температури 15 ?С) фізично відвантажене (відпущено) з акцизного складу уніфікований номер 1005920 (м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8) автомобільним транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 , на акцизний склад уніфікований номер 1010921 (м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 63а) отримувачу пального ПМП «Сяйво», чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Згідно акта перевірки ла встановлених порушень ГУ ДПС України у Тернопільській області 26.05.2020 прийняло податкове повідомлення-рішення № 0001783201, яким на підставі абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії, застосувало до позивача фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 500 000,00 грн.

Вважаючи, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте ГУ ДПС України у Тернопільській області неправомірно, ПП «Дружба-Нафтопродукт» оскаржило його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що ГУ ДПС у Тернопільській області видало наказ про проведення фактичної перевірки» без будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а посилання на норми, що їх регулюють, у вказаному наказі не відображено. Враховуючи відсутність у вказаному наказі інформації про порушення вимог законодавства, що могло б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, суд дійшов переконання про обґрунтованість доводів позивача про здійснення такої без законодавчо визначених підстав.
Оскільки ГУ ДПC у Тернопільській області не є органом ліцензування оптової торгівлі пальним, вона не мало повноважень на здійснення контролю за дотриманням норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в межах цього виду господарської діяльності, що виключає законність застосування ним штрафних санкцій в частині здійснення оптової торгівлі пальним без отримання ліцензії.

Також відповідач безпідставно залишив поза увагою той факт, що у ПП «Дружба-нафтопродукт» є ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним, № 990614201900004, термін дії від 01.07.2020 до 01.07.2024, що дає право на торгівлю пальним з власного автомобіля марки «Меrsedes» ВО9471ВС - цистерни, який є пересувним акцизним складом. 
Із цього автомобіля 26.07.2019 здійснено реалізацію пального ПМП «Сяйво» в м. Теребовля, що попередньо зберігалось на акцизному складі м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 8, а тому відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

За приписами підпунктів 20.1.4, 20.1.43 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право:
проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;
проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3).

Згідно із пунктом 80.1 та підпункту 80.2.5 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Згідно із частиною першою статті 15 цього Закону оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Відповідно до пункту 231.1 статті 231 ПК України платник податку, зокрема, при реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством.
В акцизній накладній зазначаються в окремих полях такі обов`язкові реквізити, зокрема:
в) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник акцизного податку, - особи, яка реалізує пальне або спирт етиловий;
ґ) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - суб`єкта господарювання - отримувача пального або спирту етилового;
ж) уніфікований номер акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, з якого реалізовано пальне або спирт етиловий;
з) уніфікований номер акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, на який отримане пальне;
и) номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.

Згідно з абзацом двадцять дев`ятим пункту 231.3 статті 231 ПК України при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий, складається одна акцизна накладна на реалізацію пального з акцизного складу на такий інший акцизний склад із зазначенням у такій акцизній накладній ідентифікаційних даних такого акцизного складу пересувного.
А відповідно до абзацу тридцятого цього пункту при переході права власності від одного суб`єкта господарювання до іншого на пальне, що знаходиться у транспортному засобі, змінюється розпорядник акцизного складу пересувного, а транспортний засіб стає іншим акцизним складом пересувним і на таку операцію складається акцизна накладна.

Як видно із копії акцизної накладної форми «П» від 26.07.2019 № 852, складеної ПП «Дружба-нафтопродукт на операцію з реалізації пального МП «Сяйво», така оформлена за правилами абзацу двадцять дев`ятого пункту 231.3 статті 231 ПК України.

Пальне, а саме бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше: інші бензини, код товару згідно з УКТ ЗЕД 2710124194 в кількості 2841,79 л (приведених до температури 15 ?С) фізично відвантажене саме зі стаціонарного акцизного складу, який належить позивачу за адресою: м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8 (уніфікований номер 1005920) автомобільним транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 (пересувний акцизний склад) на акцизний склад покупця пального ПМП «Сяйво» за адресою: м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 63а (уніфікований номер 1010921).
Зокрема, у вказаній акцизній накладній у графі «Акцизний склад, з якого фізично відвантажено (відпущено ) пальне» - уніфікований номер 1005920, тобто номер акцизного складу який належить ПП «Дружба-нафтопродукт» за адресою: м.Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8, а в графі «Акцизний склад, на який фізично відвантажено (відпущено) пальне» - уніфікований номер 1010921, тобто номер акцизного складу, який належить покупцю МП «Сяйво», за адресою: м.Теребовля, вул.Січових Стрільців, 63а та вказано номер транспортного засобу з номером державної реєстрації В09471ВС (пересувний акцизний склад), яким перевозилось пальне.

Тобто, Підприємство реалізувало пальне з акцизного складу за адресою м.Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8, на який станом на дату реалізації (26.07.2019) була відсутня ліцензія на оптову торгівлю пальним, чим порушило вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; тобто позивач здійснив оптову торгівлю пальним без наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним.
Якби пальне реалізовувалось з пересувного акцизного складу, то була б заповнена графа «Пересувний акцизний склад з якого фізично відвантажено (відпущено) пальне» та вказано в ній номер транспортного засобу з номером державної реєстрації НОМЕР_2 (пересувний акцизний склад).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
А відповідно абзацу восьмого частини другої цієї статті до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: 
оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються, зокрема, податковими органами згідно з приписами частини четвертої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»

За таких обставин, з огляду на підтвердження здійснення позивачем оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі пальним, відповідач правомірно застосував до Підприємства штраф у зв`язку з цим.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Безпідставними є покликання суду першої інстанції на те, що фактичну перевірку позивача здійснено без законодавчих підстав, позаяк такі були вказані: «стаття 20, пункт 75.1 статті 75, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України», що відповідає вимогам до наказу, встановлених пунктом 81.1 статті 81 ПК України; обов`язок контролюючого органу вказувати в такому наказі інформацію про порушення вимог законодавства чи інші (фактичні) підстави для проведення перевірки, законодавством не встановлений.

З приводу покликань суду на здійснення перевірки та відповідно накладення штрафу неповноважним органом колегія суддів зазначає, що такі повноваження визначені підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 41 ПК України, згідно якого контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, зокрема податкові органи: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального, про що було зазначено вище. Тобто, що фактична перевірки Підприємства проведена відповідачем згідно чинних норм законодавства та у межах наданих повноважень.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи,  що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 500/1301/20 скасувати.

У задоволенні позову Приватного підприємства «Дружба-нафтопродукт» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Святецький  	
Постанова складена у повному обсязі 15 березня 2021 року.