ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 лютого 2021 року           справа №360/4218/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

   Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4218/20 (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про накладення штрафу,-       
                                                                      УСТАНОВИВ:
         30 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу ВП №59330178 від 21.10.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі №360/4265/18 зобов`язано управління виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018.
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі №360/4265/18 у березні 2020 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано та виплачено пенсію за жовтень 2018 року у розмірі 2 669,12 грн. в межах суми стягнення за один місяць. 
Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 30.09.2018 у розмірі 63 377,73 грн. нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 суми пенсій, які не виплачено за період до їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На сьогодні такий порядок Кабінетом Міністрів не прийнято.  
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач) від 21.10.2020 ВП №59330178 накладено штраф у розмірі 5100, 00 грн. на управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області за не виконання рішення суду у справі №360/4265/18.
Дану постанову позивач вважає необґрунтованою, протиправною, та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України. 
          Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 360/4218/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог.                                                  Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява.                                                                                                                                            У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін. 
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                                                                                                              Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.          
Клопотання позивача про зупинення провадження в цій справі у зв`язку з відкриттям Верховним Судом касаційного провадження у справі № 360/3573/20 не може бути задоволено з огляду на відсутність підстав, передбачених частинами 1 та 2 ст. 236 КАС України.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.                                                  Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                               Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 360/4265/18 позов Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за віком; - зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018.
20 травня 2019 року ОСОБА_1 за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 360/4265/18, яке набрало законної сили 11 квітня 2019 року та підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження”, видано виконавчий лист (арк. спр. 35-36).
На підставі заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 червня 2019 року ВП № 59330178 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 20 травня 2019 року у справі № 360/4265/18, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018 (арк. спр. 34, 38).
На виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 червня 2019 року ВП № 59330178 про відкриття виконавчого провадження позивач листом від 25 червня 2019 року за № 13831/03-22 повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі №360/4265/18 виконано. Заборгованість по пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018 в розмірі 66046,85 грн. нарахована на 4 тип відомості та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 року №27-1 “Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році” фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України в областях. (арк. спр. 41-48).
02 липня 2019 року за № 3833 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо надання інформації про повне та фактичне виконання рішення суду (арк. спр. 49-50).
Листом від 16 липня 2019 року № 15057/03-22 позивач продублював інформацію, викладену в листі від 25 червня 2019 року за № 13831/03-22 (арк. спр. 51).
29 вересня 2020 року за № 10884 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо надання інформації про повне та фактичне виконання рішення суду (арк. спр. 52-53).
Листом від 30 вересня 2020 року № 1216-03-8/6506 позивач продублював інформацію, викладену в листах від 16 червня 2020 року за № 1200-010301/8/11687 та від 16 липня 2019 року № 15057/03-22, зокрема, зазначив, що  у березні 2020 року ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було профінансовано та виплачено пенсію за жовтень 2018 року у розмірі 2669,12 грн. в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 30.09.2018 року року у розмірі 63377,73 грн. нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах.  (арк. спр. 54-55).
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21 жовтня 2020 року ВП № 59330178 за невиконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі статей 63, 75 Закону України “Про виконавче провадження” накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 58). 
          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що судом встановлено, що відповідачем позивачем нараховано, але не виплачено пенсію в сумі 63377,73 грн.
Твердження позивача, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ним рішення суду вже виконано, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки без фактичної виплати стягувачу нарахованої пенсії, доказів здійснення якої не надано ані державному виконавцю, ані суду, рішення суду у справі № 360/4265/18 не може вважатися виконаним.
Як зазначає позивач, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, на підтвердження чого надає, зокрема, рішення від 21.06.2019 № 909190853074.
Проте, боржником на вимоги державного виконавця додаткових доказів, які б підтверджували вжиття боржником будь-яких заходів з метою виконання рішення суду по справі № 360/4265/18 протягом 2019-2020 років, не надано.
На думку суду, така тривала бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду у період з червня 2019 року по жовтень 2020 року у повній мірі спростовує твердження позивача, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування. 
Також суд першої інстанції зазначив, що вищеописані документи не підтверджують відсутність у боржника коштів на виконання рішення суду, тому твердження позивача в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи. 
          Разом з тим, ані під час повідомлення відповідача про хід виконання судового рішення, ані під час розгляду справи судом позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів.
Посилання позивача на ту обставину, що управлінням в ІКІС ПФУ: підсистема Призначення та Виплати Пенсії формуються електронні пенсійні справи, отже відомості з нарахування та виплат формуються у ППВП та в електронному вигляді направляються до ГУ ПФУ в Луганській області, не може свідчити про вжиття боржником заходів для отримання коштів від ГУПФУ в Луганській області на виконання рішення суду у справі № 360/4265/18.
На підтвердження обставин надіслання до ГУ ПФУ в Луганській області списків осіб щодо фінансування нарахованої заборгованості, до яких включений особовий рахунок ОСОБА_1 на виконання судового рішення, про що зазначено в листі УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 30.09.2019 № 1216-03-8/6506, позивачем жодних доказів суду не надано (арк. спр. 54-55).   
З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважності причин не виконання судового рішення у повному обсязі. 
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.                                                                      Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.                                                                                                    Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом                                                                                                    Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.          Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню.          Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених  законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
          Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.                    Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.                                                                                                    Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:                                                                                                                                  - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);                                                                                - виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);                                                                      - за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).                                                                      Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.                                                  У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).                                                                                Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.                                                                                У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.                              У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.                                                                                                    Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.                                                  У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.                                                                                                                        З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.          Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).          Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.                                                                                Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).                                                                                                    Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.           
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 червня 2019 року ВП № 59330178 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 20 травня 2019 року у справі № 360/4265/18, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018 (арк. спр. 34, 38).
На виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 червня 2019 року ВП № 59330178 про відкриття виконавчого провадження позивач листом від 25 червня 2019 року за № 13831/03-22 повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі №360/4265/18 виконано. Заборгованість по пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 31.10.2018 в розмірі 66046,85 грн. нарахована на 4 тип відомості та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 року №27-1 “Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році” фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України в областях. (арк. спр. 41-48).
02 липня 2019 року за № 3833 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо надання інформації про повне та фактичне виконання рішення суду (арк. спр. 49-50).
Листом від 16 липня 2019 року № 15057/03-22 позивач продублював інформацію, викладену в листі від 25 червня 2019 року за № 13831/03-22 (арк. спр. 51).
29 вересня 2020 року за № 10884 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо надання інформації про повне та фактичне виконання рішення суду (арк. спр. 52-53). 
Листом від 30 вересня 2020 року № 1216-03-8/6506 позивач продублював інформацію, викладену в листах від 16 червня 2020 року за № 1200-010301/8/11687 та від 16 липня 2019 року № 15057/03-22, зокрема, зазначив, що  у березні 2020 року ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було профінансовано та виплачено пенсію за жовтень 2018 року у розмірі 2669,12 грн. в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2018 та з 01.08.2018 по 30.09.2018 року  у розмірі 63377,73 грн. нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах.  (арк. спр. 54-55).
          Колегія суддів зазначає, що управлінням на виконання вимог, зазначених в листі Пенсійного фонду України від 14.05.2020 року № 2800-030101-9/15647 щодо активізації роботи по наповненню реєстру судових рішень, які набрали законної сили, у тому числі до 01.01.2020 року, та підлягають виконанню органами Пенсійного фонду України, суму пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 року по 31.05.2018 року та з 01.08.2018 року по 30.09.2018 року у розмірі 63 377,73 грн. обліковано та внесено до другої черги виконання рішень суду Реєстру судових рішень (підсистема ІКІС ПФУ), про що управління повідомляло суд першої інстанції у клопотанні від 30.11.2020 року № 1216-06-7/10174, та додано відповідні докази, а саме роздруківка з ІКІС ПФУ : Підсистема Реєстр судових рішень на ОСОБА_1 (а.с. 62-64).                                                                      Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                    Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, Верховним Судом України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а.                                                                                                    Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18.                                                                      Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.                                                            Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                          Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                                                                      Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.                    Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 102,00 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 153,00 грн.                    
          Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 360/4218/20 – задовольнити.                                                            Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 360/4218/20 – скасувати.                                                                                           Прийняти нову постанову.                                                                                           Позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про накладення штрафу – задовольнити.                                        Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21 жовтня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 59330178.                                                                                                    Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, Код ЄДРПОУ 43315445) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, код ЄДРПОУ 21792459) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 255,00 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).                                                                                                                        Повне судове рішення – 23 лютого 2021 року.                                                            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін
Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук
                                                                                                              І.В. Сіваченко