ПОСТАНОВА
Іменем України

11 березня 2021 року 
Київ
справа №813/1488/18
адміністративне провадження №К/9901/62483/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Стародуба О.П.,  Рибачука А.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 (суддя Коморний О.І.) та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 у справі №813/1488/18(колегія суддів: Хобор Р.Б., Іщук Л.П., Онишкевич Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Львівський обласний військовий комісаріат, про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності,
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2018 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив суд визнати відмову Міністерства оборони України, оформлену Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 22.12.2017 року № 133 у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої    Законом    України     «Про    соціальний    і    правовий    захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності протиправною; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням раніше виплаченої суми.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано відмову Міністерства оборони України, оформлену Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 22.12.2017 року № 133 у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої    Законом    України     «Про    соціальний    і    правовий    захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності протиправною.
Зобов`язано Міністерство оборони України   повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням раніше виплаченої суми.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року в справі № 813/1488/18 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.
Визнано відмову Міністерства оборони України, оформлену Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 22.12.2017 № 133 у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої   Законом України     «Про    соціальний    і    правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності протиправною.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням раніше виплаченої суми.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідач  в обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що право на отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу настання інвалідності. Право на одноразову допомогу у військовозобов`язаного виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження. 
Ухвалою Верховного Суду від 04жовтня 2018 року  відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судами встановлено, що   ОСОБА_1 , проходив строкову військову службу з 26.04.1968 по 19.06.1970, приймав участь у військових діях у Чехословаччині, операція «Дунай».
На підставі довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААВ № 875084 позивачу 06.11.2014 встановлено другу групу інвалідності по загальному захворюванню.
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААВ № 898161 від 30.09.2015 позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією пов`язаною з виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА № 353483 від 31.08.2017 позивачу під час повторного огляду встановлено першу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією пов`язаною з виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії.
27.09.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2018, позивача повідомлено про протокольне рішення Міністерства оборони України від 22.12.2017 №133, яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги при встановленні І групи інвалідності, оскільки встановлено інвалідність у понад трьохмісячний строк після звільнення зі служби.
Вважаючи отриману відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при встановленні І групи інвалідності, а відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні цього права. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на дискреційну межу в повноваженнях суду і відповідача та вирішив, що в цьому спорі належним способом захисту буде повторний розгляд відповідачем відповідної заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги при встановленні І групи інвалідності. 
Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу позивача, погодився з висновком суду першої інстанції про наявність права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги, але вказав, що ефективним способом захисту буде саме зобов`язати призначити одноразову грошову допомогу.
Колегія суддів, дослідивши  спірні правовідносини, зазначає таке.
Пунктом 1 ч.1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті),  інвалідності  або  часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.6 ч.2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві,  інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному  або резервісту  при виконанні обов`язків військової служби  або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але  внаслідок захворювання  або нещасного випадку,  що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як особі з інвалідністю І групи, яку встановлено позивачу 31.08.2017.
Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
До моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 (далі - Закон  № 1774-VIII) право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
Проте з 01 січня 2017 року, після набрання чинності Законом № 1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу, протягом якого у разі настання інвалідності виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Таким чином, статтею 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка діяла на час настання І групи інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 20.11.2018 у справі № 750/5074/17, від 12.02.2019 у справі № 816/1458/18, від 20.02.2020 у справі № 815/85/18.
Отже, першу групу інвалідності встановлено 31.08.2017 в період, коли законодавством не було передбачено отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби. Відтак суди дійшли помилкового висновку про скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 22.12.2017 № 133.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
Згідно ч. 1 ст. 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                А.Ю. Бучик
Судді                                                                                                          А.І. Рибачук                                                                                                                                  О.П. Стародуб