УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
Київ
справа №560/3025/20
адміністративне провадження №К/9901/36459/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування висновків, поновлення на роботі, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, у якій просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ № 196 від 13 травня 2020 року "Про звільнення осіб начальницького складу";
- поновити ОСОБА_1 , майора служби цивільного захисту, на посаді заступника начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Хмельницькій області та поновити дію Контракту про проходження служби цивільного захисту від 02 червня 2016 року № 273/16, укладеного між ОСОБА_1 та Начальником ГУ ДСНС України у Хмельницькій області;
- стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року позов задоволено повністю.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та прийнято нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
24 грудня 2020 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строків та надати належних доказів для поновлення строку.
05 лютого 2021 року скаржником надіслано заяву про поновлення строків та надано належних доказів для його поновлення.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 18 січня 2021 року, що дає змогу вирішити питання про наявність підстав для відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, та перевірити додержання строків звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що касаційна скарга подана без додержання вимог пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів, із абстрактним зазначенням, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом з ініціативи суду.
За таких обставин необхідно продовжити   ОСОБА_1 строк для усунення недоліків шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 121, 329, 330, 332, КАС України,
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) установивши для цього десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                               Л.О. Єресько

                                                                                                                        В.М. Соколов