П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/1883/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Богоніс М.Б.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
18 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Вінницький окружний адміністративний суд з позовом до Департаменту патрульної поліції (відповідача), в якому просив.:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при втраті працездатності, пов`язаної з проходженням служби в поліції.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 04.06.2020 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не дотримано однієї з обов`язкових умов для призначення одноразової грошової допомоги, а саме, причиною звільнення поліцейського повинна бути хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, відтак, відповідач дійшов правильного висновку про відсутність підстав для виплати позивачу бажаної соціальної допомоги.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що наказом відповідача від 15.08.2018 № 789 о/с його звільнено зі служби в поліції з 23.08.2018 за власним бажанням. 15.04.2019 позивачу згідно довідки МСЕК серія 12 ААБ № 094401 встановлено третю групу інвалідності безтерміново, у зв`язку із захворюванням пов`язаного із проходженням служби в поліції.
Вважає, що одноразова грошова допомога призначається з дати встановлення інвалідності, що зазначена в довідці до акту МСЕК, а тому судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що однією з обов`язкових умов на отримання особою одноразової грошової допомоги є те, що причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції. Натомість позивач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Департаменту патрульної поліції від 15.08.2018 № 789 о/с позивача відповідно до п. 7 ч. 1 ч. 77 Закону України «Про Національну поліцію»  звільнено зі служби в поліції на підставі рапорту від 09.08.2018 (за власним бажанням).
Постановою № 4 від 12.02.2019 медичної військово – лікарської комісії на час звільнення ОСОБА_1 зі служби 23.08.2018 за даними медичної документації встановлено захворювання «Артеріальна гіпертензія другого ступеня. Виражена аортальна недостатність. СНІ зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. NYHA II», що пов`язане з проходженням служби в поліції.
15.04.2019 Вінницькою обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності строком, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки МСЕК серія 12 ААБ № 094401.
16.10.2019 позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у зв`язку із інвалідністю внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції.
Згідно інформації викладеної в листі відповідача від 04.11.2019 № Д-9791/41/5/05-2019 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги при втраті працездатності, та повідомлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».
Також повідомлено, що оскільки позивач звільнений зі служби в поліції 23.08.2018, а третю групу інвалідності встановлено 15.04.2019, що перевищує шість місяців, тому підстави для виплати одноразової грошової допомоги відсутні (а.с.10).
Не погоджуючись із відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду із адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-IV (далі - Закон від 02.07.2015 № 580-IV) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону від 02.07.2015 № 580-IV поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, "за власним бажанням".
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-IV).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
При цьому, 12.09.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено п.п. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до п. 1 Розділу II Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-IV одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункт.
Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналогічна позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від  22.01.2019 у справі № 2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі № 823/1798/18, від 05.02.2020 у справі № 810/836/18, від 23.04.2020 у справі № 822/999/18, від 26.05.2020 у справі № 823/2291/18.
За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААБ № 094401 від 15.04.2019 позивачу встановлено III групу інвалідності, захворювання ТАК, пов`язана з проходженням служби в поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції від 15.08.2018 № 789 о/с позивача відповідно до п. 7 ч. 1 ч. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції на підставі рапорту від 09.08.2018. Підставою звільнення позивача є рапорт записаний за "власним бажанням". 
Разом з тим встановлено, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції після його звільнення.
Зважаючи на вищевикладене,  колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем не дотримано однієї з обов`язкових умов для призначення одноразової грошової допомоги, а саме, причиною звільнення поліцейського повинна бути хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Судовою колегією враховується, що за правилами п. 7 ч. 2 ст. 61 Закону наявність в особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.
Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
Однак, під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.