ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/1125/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
за участю секретаря судового засідання - Гогуся В.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 (головуючий суддя Попков Д.О., судді Стойка О.В., Пелипенко Н.М.) у справі 
за позовом Харківської міської ради
до Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Харківобленерго"
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
1. У квітні 2019 року Харківська міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (далі - ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко", відповідач) про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою територіальної громади міста Харкова площею 2,2115га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по проспекту Ювілейному, 5 у місті Харкові, яка використовується відповідачем, шляхом демонтажу споруди ТА 1130-1133 площею 80 кв. м, трансформаторної підстанції площею 128 кв. м, двох комплектних трансформаторних підстанцій, огорожі та розподільчого щита площею 24 кв. м.
2. Позов обґрунтовано тим, що незаконне розміщення на земельній ділянці комунальної власності майна відповідача, яке не увійшло до переліку об`єктів самочинного будівництва щодо яких рішенням Харківської міської ради від 22.08.2018 №  1183 надано дозвіл на збереження та використання земельної ділянки для їх експлуатації та обслуговування, перешкоджає законному власнику користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою під вказаними об`єктами, що відповідно до приписів частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України, статей 152, 158 Земельного кодексу України є підставою для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 позов задоволено. Суд вирішив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою територіальної громади міста Харкова площею 2,2115 га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по проспекту Ювілейному, 5 у місті Харкові, яка використовується ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко", шляхом демонтажу споруди ТА 1130-1133 площею 80 кв. м, трансформаторної підстанції площею 128 кв. м, двох комплектних трансформаторних підстанцій, огорожі та розподільчого щита площею 24 кв. м.
4. Судове рішення мотивовано тим, що розміщення відповідачем самочинних споруд на земельній ділянці комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів на використання земельної ділянки для розміщення таких споруд перешкоджає законному власнику земельної ділянки - територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради володіти, розпоряджатися та користуватися земельними ділянками під вказаними об`єктами, що відповідно до положень статей 15, 16, 316, 319, 391, 396 Цивільного кодексу України, статей 116, 125, 126, 152, 158, 212 Земельного кодексу України є підставою для усунення перешкод у такому користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу цих об`єктів.
5. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін з тих же підстав.
Короткий зміст вимог касаційної скарги Відповідача
6. Відповідач подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи Відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)
7. Касаційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки справу розглянуто за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання та суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі, що відповідно до пунктів 5, 8 частини 1 статті 310 ГПУ України є безумовною підставою для скасування судового рішення.
8. Також, суд апеляційної інстанції застосував норми матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №   912/1385/17, від 10.04.2018 у справі № 1519/2-787/11, від 11.04.2018 у справі №   161/14920/16-а та у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №  910/6631/18, від 04.03.2020 у справі №  826/7508/16 щодо компетенції органу місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, щодо істотності порушених прав позивача як власника земельної ділянки та наявності порушеного права (пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України).
Позиція інших учасників справи у відзиві на касаційну скаргу
9. Позивач у відзиві на касаційну скаргу посилається на те, що доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, у зв`язку з чим просив залишити касаційну скаргу без задоволення, оскаржувані судові рішення без змін.
10. Третьою особою відзив на касаційну скаргу не надано, що у відповідності до частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення у даній справі у касаційному порядку.
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
11. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №163356320 від 12.04.2019, земельна ділянка загальною площею 2,2115 га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 5 (змінено на проспект Ювілейний, 5), знаходиться у комунальній власності (запис про право власності №  6105644 від 23.06.2014), власником є Харківська міська рада.
12. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2017 у справі №922/827/17, яким розірвано Договір оренди землі від 30.06.2004, укладений між Харківською міською радою та АТ   "Концерн АВЕК та Ко", 06.07.2017 припинено право оренди земельної ділянки загальною площею 2,2115 га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 5 (проспект Ювілейний, 5) для експлуатації та обслуговування розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торговельного центру ПАТ "Концерн АВЕК та Ко".
13. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №160403248 від 21.03.2019 право власності на нежитлову будівлю літ. "Ч-1" загальною площею 60,4 кв. м по проспекту Ювілейному, 5 у міста Харкові, зареєстровано за ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" на підставі свідоцтва про право власності від 14.07.2004.
14. Рішенням Харківської міської ради №1183/18 від 22.08.2018 дозволено ПрАТ   "Концерн АВЕК та Ко" збереження самочинно розпочатого будівництва нежитлових будівель (торгівельного призначення): літ. "3-1", літ. "І-2", літ. "М-2", літ. "Н-2", літ. "Т-2", літ. "У-2", літ. "Ш-2", літ. "Є-2", літ. "В-1", літ. "Д-2", літ. "Е-1", літ. "Ї-2", літ. "Л-2", літ. "О-2", літ. "С-2", літ. "Ф-2", літ. "Ч-2", літ. "Й-2", літ. "К-2", літ. "П-2", літ. "Р-2", літ. "X-2", літ. "Г-2", літ. "А-2", літ. "АА-2", літ. "Я-2", літ. "Ю-2", літ. "Щ-2", літ. "ББ-2", літ. "ВВ-2", літ. "ГГ-2", літ. "Ц-2", літ. "Б-2", літ. "И-2", літ. "Ж-2" по проспекту Ювілейному, 5. Змінено вид використання земельної ділянки площею 2,2115 га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по проспекту Ювілейному, 5 на "для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів". Надано вказану земельну ділянку в оренду із земель територіальної громади міста Харкова строком до 22.08.2028 для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів по проспекту Ювілейному, 5. Встановлено, що завершення будівництва об`єкту слід виконати до 22.08.2021.
15. З листування сторін, долученого до матеріалів справи, судами встановлено, що спірні об`єкти не входили у зазначене вище рішення Харківської міської ради, яким надано дозвіл на збереження самочинно збудованих нежитлових приміщень по проспекту Ювілейному, 5 у місті Харкові.
16. Згідно з бухгалтерською довідкою від 16.08.2018 на балансі ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" знаходяться такі будівлі та будови, розташовані на земельній ділянці площею 2,2115 га (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по проспекту Ювілейному, 5:
- капітальні будівлі та споруди, незавершеного будівництва - літ. "А-2", "Б-2", "В-1", "Г-2", "Д-2", "Е-1", "Ж-2", "3-1", "И-2", "І-2", "Й-2", "К-2", "Л-2", "М-2", "Н-2", "О-2", "П-2", "Р-2", "С-2", "Т-2", "У-2", "Ф-2", "X-2", "Ч-2", "Ч-1", "Ц-2", "Ш-2", "Щ-2", "Ю-2", "Є-2", "Я-2", "ВВ-2", "ББ-2", "АА-2", "ГГ-2";
- некапітальні споруди та будови - №39, №12, №13, №14, розподільча трансформаторна підстанція (РП ТП) та головний розподільчий щит (ГРЩ-1).
17. Крім того, знаходження на земельній ділянці (кадастровий номер 6310136600:14:001:0014) по проспекту Ювілейному, 5 споруди ТА 1130-1133 площею 80 кв. м, трансформаторної підстанції площею 128 кв. м, двох комплектних трансформаторних підстанцій, огорожі та розподільчого щита площею 24 кв. м, підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 25.03.2019, складеного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, у якому зазначено, що вказана земельна ділянка використовується ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" без оформлення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України, а також те, що згідно з технічним висновком про стан будівельних конструкцій, розташованих на території розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торгівельного центра по проспекту Ювілейному, 5 у місті Харкові та можливості їх подальшої експлуатації, виконаного ТОВ   "Інститут Градпроект" на замовлення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко", торгівельні споруди №№12, 13, 14, 39 некапітальні.
18. Відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради в Єдиному реєстрі документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасуванні та анулюванні документів щодо об`єктів будівництва: споруди ТА 1130-1133 площею 80 кв. м, трансформаторної підстанції площею 128 кв. м, двох комплектних трансформаторних підстанцій, огорожі та розподільчого щита площею 24 кв. м по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 5 (проспекту Ювілейний, 5), розміщених на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua», розділ «реєстр дозвільних документів»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо означених об`єктів.
19. Згідно листа №  493/1 від 16.08.2018, направленого ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" на адресу Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, зокрема, надавалась гарантія щодо знесення об`єкту ТА1130-1133 терміном до 01.11.2018.
20. Апеляційним судом, на підставі додатково поданих відповідачем документів, які прийняті судом до розгляду, встановлено, що підключення електроустановок ПрАТ   "Концерн АВЕК та Ко" до електричних мереж АТ "Харківобленерго" здійснено на підставі Договору про приєднання до електричних мереж №  1/20/03 від 20.03.2006 та документації щодо підключення складеної останнім, з яких вбачається, що спірне електричне обладнання прийнято в експлуатацію у 2006 році. Постачання електричної енергії ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" здійснюється АТ "Харківобленерго" на підставі Договору про постачання електричної енергії №25 від 01.06.1999 (в редакції Додаткової угоди від 07.11.2013). Крім цього, з Додаткової угоди від 10.11.2009 до Договору про постачання електричної енергії № 25 від 01.06.1999 вбачається, що до електромережі ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" на підставі Договору про постачання електричної енергії №000610 від 17.03.2005 приєднано як субспоживач Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв`язок", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна", а відтак, до спірної електромережі ПрАТ   "Концерн АВЕК та Ко" як субспоживача приєднано ПрАТ "ВФ Україна".
21. Розміщення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" зазначених електроустановок без належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунальної форми власності, стало підставою для звернення до суду з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу цих об`єктів.
22. Частиною 1 статті 300 ГПК України визначено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Таким чином, предметом касаційного розгляду є законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень у межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
24. Щодо оскарження рішення судів попередніх інстанцій з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, колегія суддів виходить з такого.
25. Як вже зазначалось, касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
26. Оцінюючи доводи скаржника викладені у касаційній скарзі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Суд виходить з того, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (такий висновок було зроблено в постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16).
27. Під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де однаковими є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
28. Щодо визначення подібності правовідносин Суд звертається до правової позиції, викладеної в мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац 18), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11 (абзац 20), від 16.01.2019 у справі №   757/31606/15-ц (абзац 18).
29. Суд вважає помилковими доводи відповідача з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, що наведені у пункті 8 цієї постанови, виходячи з такого.
30. Зі змісту перелічених судових рішень Суд вбачає, що наведені в них висновки Верховного Суду стосуються застосування норм права у правовідносинах, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.
31. Так, у справі №1519/2-787/11 розглянуто позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до фізичної особи про зобов`язання привести самочинно реконструйоване домоволодіння до попереднього стану, з підстав порушення Законів України "Про основи містобудування" та "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки реконструкцію здійснено без необхідних дозвільних документів та з недотриманням вимог пожежних, санітарно-епідеміологічних та інших установлених державою норм і правил. За результатами касаційного перегляду вказаної справи, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 зроблено висновок про дуалістичний характер повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування, як власних, так і делегованих, а саме, що одні повноваження є владними, інші - такими, що спрямовані на реалізацію цими органами повноважень власника, управителя, і які знаходяться поза межами публічно-правової сфери. Враховуючи те, що спір у справі №   1519/2-787/11 не пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування, тому такий спір є публічно-правовим і його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
32. У справі №161/14920/16-а предметом розгляду був позов Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради до фізичної особи-підприємця про зобов`язання знести самочинно збудоване приміщення (кафе). Великою Палатою Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 зроблено висновок, що звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливих суспільно значимих несприятливих наслідкам порушення відповідних норм і правил. Таким чином, спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими. За таких обставин висновок Львівського апеляційного адміністративного суду, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи.
33. Водночас Верховний Суд постановою від 04.03.2020 у справі №  826/7508/16 (предметом розгляду у якій був спір про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про необхідність вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою) скасував рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, що не означає остаточного вирішення спору у такій справі, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у справі, який може враховуватись при розгляді інших справ у подібних правовідносинах. Хоча слід зауважити, що, з урахуванням суб`єктного складу учасників, виконуваних позивачем функцій та повноважень у спірних правовідносинах, а також підстав позову, правовідносини у вказаній справі та справі, що розглядається, також не є подібними
34. З викладеного вбачається, що висновки Верховного Суду в перелічених постановах, на відміну від даної справи, не стосуються захисту прав власника земельної ділянки та застосування відповідних норм права у правовідносинах, які виникли внаслідок неправомірного розміщення відповідачем на такій земельній ділянці спірних споруд.
35. Водночас наведені у касаційній скарзі цитати з постанов Верховного Суду по суті є викладенням висновків судів, які стосуються встановлених під час розгляду відповідних справ фактичних обставин, що формують зміст правовідносин, та їх оцінки у кожному конкретному випадку в межах дискреційних повноважень судів.
36. Також, Суд відхиляє доводи скаржника щодо подібності правовідносин у справі №912/1385/17 (предметом розгляду у якій був спір про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав, передбачених частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, статтею 32 Закону України "Про оренду землі") та у справі №  910/6631/18 (предметом розгляду у якій був спір про визнання недійсним рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ "Київенерго"), на які посилався скаржник у касаційній скарзі, з огляду на те, що вказані справи розглянуто та ухвалено судові рішення за наслідками розгляду не подібних правовідносин ні за підставами позову, ні за змістом позовних вимог, ні за встановленими фактичними обставинами, ні за матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах і у даній справі №  922/1125/19.
37. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у перелічених у касаційній скарзі постановах Верховного Суду, не знайшли свого підтвердження.
38. Пунктом 5 частини 1 статті 296 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
39. Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.
40. Отже, оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі №  922/1125/19 за касаційною скаргою ПрАТ   "Концерн АВЕК та Ко" у частині підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
41. Розглядаючи питання щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної постанови, колегія суддів виходить з такого.
42. Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
43. Як зазначалось вище у пункті 7 цієї постанови, доводом касаційної скарги відповідача є порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи за його відсутності.
44. При ухваленні постанови від 14.09.2020 у справі №922/1125/19 апеляційний господарський суд зазначив, що попри належне повідомлення, представники відповідача та третьої особи не з`явились у судове засідання, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи достатність матеріалів справи та сплив процесуального строку апеляційного перегляду, не перешкоджає розгляду справи по суті.
45. Разом з тим, поштове повідомлення з ухвалою суду про поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду на 14.09.2020, яке було направлено на адресу відповідача, повернулося до суду згідно поштової відмітки лише 15.09.2020, тобто після засідання суду 14.09.2020, а отже висновки суду щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи зроблено без належної перевірки, що призвело до порушенням норм процесуального права.
46. За змістом статей 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
47. Згідно зі статтею 46 ГПК України учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
48. Відповідно до частини 3 статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу. 
49. Положеннями частин 2, 3, 4 статті 120 ГПК України визначено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
50. Частиною 1 статті 285 ГПК України передбачено, що судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
51. Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
52. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина 6 статті 242 ГПК України).
53. Положеннями частини 12 статті 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
54. Відповідно до частини 11 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
55. Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком суду апеляційної інстанції, а відсутність на час проведення судового засідання в матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - є підставою для відкладення розгляду справи згідно з вимогами частини 11 статті 270 ГПК України.
56. При цьому, розгляд справи судом апеляційної інстанції за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 915/1471/19, від 10.10.2019 у справі № 904/3835/18).
57. Суд відзначає, що право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження.
58. Крім того, Суд зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" від 21.10.2010  № 19164/04).
59. З матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення оскаржуваної постанови від 14.09.2020 у суду апеляційної інстанції були відсутні відомості про належне повідомлення відповідача і, розпочинаючи судовий розгляд, суд належним чином не перевірив і не встановив чи повідомлені про час і місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися в засідання, та не зазначив про це у постанові.
60. Таким чином, за відсутності у апеляційного господарського суду відомостей щодо повідомлення про судове засідання, яке було призначено на 14.09.2020, суд мав вжити заходів для перевірки інформації щодо належного повідомлення відповідача про судове засідання та відкласти розгляд справи у разі встановлення обставин неналежного повідомлення про час і місце розгляду справи особи, яка бере участь у справі.
61. За таких обставин, Суд дійшов висновку, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи №922/1125/19 після зупинення провадження у справі, а отже, доводи скаржника в касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції принципу змагальності сторін, а саме, права скаржника на участь у судовому засіданні, є обґрунтованими.
62. Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки (ухвали суду), є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
63. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
64. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.
65. Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2008 у справі "Надточій проти України" (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
66. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
67. Апеляційний суд, здійснивши розгляд справи без участі відповідача за відсутності в матеріалах справи доказів про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним, це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.
68. Водночас, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 50 ГПК України у зв`язку із незалученням до участі у справі ПрАТ "ВФ Україна", який є субспоживачем по Договору про постачання електричної енергії №25 від 01.06.1999 через приєднання його до спірних споруд (електроустановок відповідача), які вимагає демонтувати позивач, не є обґрунтованими, оскільки оскаржувані рішення безпосередньо не впливають на права та обов`язки цієї юридичної особи, враховуючи те, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення даного спору, і як ймовірність виникнення в майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача, що не вбачається у даній справі.
68.1. Крім того, слід зауважити, що підставою для залучення судом до участі у справі осіб, які не є стороною у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обставини можливості впливу судового рішення зі спору на права та обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін.
68.2. При цьому рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Проте, у даній справі суд апеляційної інстанції лише констатував факт приєднання до спірних електроустановок субспоживача та встановив можливість приєднання як відповідача та і його субспоживача до інших електричних мереж у межах нормативно визначеного терміну переривання електропостачання, пов`язаного з приєднанням до електричної мережі АТ "Харківобленерго".
69. З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження, касаційна скарга ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" підлягає задоволенню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки порушення норм процесуального права допущені цим судом.
70. Під час нового розгляду справи господарський суд апеляційної інстанції має забезпечити належне повідомлення про час і місце розгляду справи осіб, які беруть у ній участь.
Висновки Верховного Суду
71. Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини 1 статті 296 ГПК України).
72. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
73. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
74. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 310 ГПК України).
75. Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд розглянув справу за відсутності представника ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко", належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
76. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).
Керуючись ст. ст. 296, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження у справі № 922/1125/19 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №  922/1125/19 задовольнити.
3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №  922/1125/19 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано у розумний строк з урахуванням перебування судді Міщенка І.С. на лікарняному.

Головуючий                                                                                          Суховий В.Г.

Судді                                                                                                    Берднік І.С.

                                                                                                    Міщенко І.С.