ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2644/20  Номер провадження 22-ц/814/693/21	Головуючий у 1-й інстанції Парахіна  Є.В.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,
суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Парахіної Є.В., в залі суду в м. Полтаві, повний текст якої складено 25 січня 2021 року
у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головний сервісний центр МВС України, про визнання недійсним та скасування реєстраційного запису про право власності, визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2020 року  фізична особа-підприємець (далі – ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Головний сервісний центр МВС України, про визнання недійсним та скасування реєстраційного запису про право власності, визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 липня 2020 року як покупець уклав з Бельгійською компанією «M.Motors B.V.» як продавцем контракт № 1 купівлі-продажу автомобіля Audi Q5, 2.0 tdi, 2014 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 . Автомобіль позивачем придбано для використання у підприємницькій діяльності. 20 липня 2020 року провів оплату за вказаний автомобіль в обсязі 11100 евро. 23 липня 2020 року продавець автомобіля оформив на нього накладну № 75 на вищезазначений автомобіль, яку необхідно було надати при розмитненні. У подальшому перерахував платіжним дорученням № 53 від 24 липня 2020 року 135980 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 57 від 27 липня 2020 року 10000 грн. 00 коп. на рахунок Казначейства України як передплату за митне оформлення автомобіля та 25 липня 2020 року виїхав в Бельгію за ним.
На підставі обмеження виїзду в зв`язку з епідемією COVID-19 не зміг перетнути кордон з Республікою Польща і, відповідно, забрати автомобіль в Королівстві Бельгія, у зв`язку з чим скористався послугою вантажоперевізника ФОП ОСОБА_3 , якого знайшов шляхом розміщення відповідного замовлення на сайтіlardi-trans.com. 03 серпня 2020 року придбаний ним автомобіль, за його згодою, продавець передав перевізнику ФОП ОСОБА_3 в особі його водія ОСОБА_4 для транспортування разом з документами: сертифікат технічного стану в оригіналі -Sertificat de contrоle technique, виданий 92 Станцією контролю, AvenueduParc, 4800Verviers, Бельгія), технічний паспорт та 2 автомобільні ключі з імобілайзером. 15 серпня 2020 року на прохання ФОП ОСОБА_3 оформив у приватного нотаріуса Ярового О.Б. доручення на право перевезення автомобіля через кордон Угорщина - Україна для водія ОСОБА_4 . У подальшому перевізник почав вигадувати різні обставини невиконання доставки автомобіля запевняв, що авто затримане і знаходиться в Угорщині на «штрафмайданчику» поліції і він не має змоги доставити автомобіль до місця розмитнення.
Завдяки поясненню консульства та адвоката Исаака Ласло в Угорщині, зрозумів, що став потерпілим від дій групи шахраїв. 04 вересня 2020 року слідчим ВП № 2 Полтавського ВПГУ НП в Полтавській області за його заявою відкрите кримінальне провадження № 12020170030000682 за ч. 2 ст. 190 КК України, в якому він визнаний потерпілим. У ході досудового слідства стало відомо, що 07 серпня 2020 року придбаний ним автомобіль перетнув кордон України як товар за допомогою транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та на підставі сфальшованої митної декларації ІМ 40 ДЕ № UA305160/2020/044263 від 27 серпня 2020 року, використовуючи завідомо підроблений документ, відповідач зареєстрував 29 серпня 2020 року автомобіль Audi Q5, 2.0 tdi, 2014 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 , на своє ім`я в сервісному центрі та отримав сфальшований технічний паспорт НОМЕР_4 та державні номерні знаки НОМЕР_5 . В цей же день 29 серпня 2020 року відповідач виставив придбаний позивачем автомобіль на продаж через сайт оголошень auto.ria.ua. 15 жовтня 2020 року відкрито кримінальне провадження № 12020170030000753 за ч. 3 ст. 358 КК України, в якому він визнаний потерпілим.
Просить визнати недійсними та скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів від 29 серпня 2020 року за заявою №272243990 про право власності на транспортний засіб автомобіль марки Audi, модель Q5, номерне позначення кузова VIN: НОМЕР_6 , категорії М1, об`єм двигуна 1968, тип пального D (дизель), колір сірий, рік випуску 2014, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , за громадянином ОСОБА_2 ; визнати за  ОСОБА_1 , право власності на набутий за Контрактом №1 від 13 липня 2020 року транспортний засіб - автомобіль марки Audi, модель Q5, номерне позначення кузова VIN: НОМЕР_6 , категорії М1, об`єм двигуна 1968, тип пального D (дизель), колір сірий, рік випуску 2014, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , та витребувати (вилучити) його з чужого незаконного володіння громадянина ОСОБА_2 на користь (у власність)  ОСОБА_1 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2021 року цивільну справу № 553/2644/20 (провадження № 2/553/191/2021) за позовом ФОП  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа Головний сервісний центр МВС України, про визнання недійсним та скасування реєстраційного запису про право власності, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння передано на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржив ФОП ОСОБА_1 . Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Полтави.
Позиція сторін
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що позивачу заподіяно шкоду кримінальним правопорушенням вчиненим за місцем ведення його підприємницької діяльності на території Подільського району м. Полтави. Вважає, що на стадії відкриття провадження у справі суд має надавати оцінку належності оформлення позовної заяви, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору. 
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Коваленко О.М. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін. Вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 по своїй суті не є відшкодуванням шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину. 
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що оскарження ухвали про передачу справи на розгляд іншому суду передбачено п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України та беручи до уваги положення ч. 13 ст. 7, ст. 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Встановлені обставини справи
У грудні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Головний сервісний центр МВС України, про визнання недійсним та скасування реєстраційного запису про право власності, визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13 липня 2020 року як покупець уклав з Бельгійською компанією «M.Motors B.V.», як продавцем, контракт № 1 купівлі-продажу автомобіля Audi Q5, 2.0 tdi, 2014 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 . Автомобіль позивачем придбано для використання у підприємницькій діяльності. 20 липня 2020 року провів оплату за вказаний автомобіль в обсязі 11100 евро. 23 липня 2020 року продавець автомобіля оформив на нього накладну № 75 на вищезазначений автомобіль, яку необхідно було надати при розмитненні. В подальшому перерахував платіжним дорученням № 53 від 24 липня 2020 року 135980 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 57 від 27 липня 2020 року 10000 грн. 00 коп. на рахунок Казначейства України як передплату за митне оформлення автомобіля та 25 липня 2020 року виїхав в Бельгію за ним.
На підставі обмеження виїзду в зв`язку з епідемією COVID-19 не зміг перетнути кордон з Республікою Польща і, відповідно, забрати автомобіль в Королівстві Бельгія, у зв`язку з чим скористався послугою вантажоперевізника ФОП ОСОБА_3 , якого знайшов шляхом розміщення відповідного замовлення на сайтіlardi-trans.com. 03 серпня 2020 року придбаний ним автомобіль, за його згодою, продавець передав перевізнику ФОП ОСОБА_3 в особі його водія ОСОБА_4 для транспортування разом з документами: сертифікат технічного стану в оригіналі -Sertificat de contrоle technique, виданий 92 Станцією контролю, AvenueduParc, 4800Verviers, Бельгія), технічний паспорт та 2 автомобільні ключі з імобілайзером. 15 серпня 2020 року на прохання ФОП ОСОБА_3 оформив у приватного нотаріуса Ярового О.Б. доручення на право перевезення автомобіля через кордон Угорщина - Україна для водія ОСОБА_4 . У подальшому перевізник почав вигадувати різні обставини невиконання доставки автомобіля запевняв, що авто затримане і знаходиться в Угорщині на «штрафмайданчику» поліції і він не має змоги доставити автомобіль до місця розмитнення.
Завдяки поясненню консульства та адвоката Исаака Ласло в Угорщині, зрозумів, що став потерпілим від дій групи шахраїв. 04 вересня 2020 року слідчим ВП № 2 Полтавського ВПГУ НП в Полтавській області за його заявою відкрите кримінальне провадження № 12020170030000682 за ч. 2 ст. 190 КК України, в якому він визнаний потерпілим. У ході досудового слідства стало відомо, що 07 серпня 2020 року придбаний ним автомобіль перетнув кордон України як товар за допомогою транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та на підставі сфальшованої митної декларації ІМ 40 ДЕ № UA305160/2020/044263 від 27 серпня 2020 року, використовуючи завідомо підроблений документ, відповідач зареєстрував 29 серпня 2020 року автомобіль Audi Q5, 2.0 tdi, 2014 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 , на своє ім`я в сервісному центрі та отримав сфальшований технічний паспорт НОМЕР_4 та державні номерні знаки НОМЕР_5 . В цей же день 29 серпня 2020 року відповідач виставив придбаний позивачем автомобіль на продаж через сайт оголошень auto.ria.ua. 15 жовтня 2020 року відкрито кримінальне провадження № 12020170030000753 за ч. 3 ст. 358 КК України, в якому він визнаний потерпілим.
Просить визнати недійсними та скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів від 29 серпня 2020 року за заявою №272243990 про право власності на транспортний засіб автомобіль марки Audi, модель Q5, номерне позначення кузова VIN: НОМЕР_6 , категорії М1, об`єм двигуна 1968, тип пального D (дизель), колір сірий, рік випуску 2014, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , за громадянином ОСОБА_2 ; визнати за  ОСОБА_1 , право власності на набутий за Контрактом №1 від 13 липня 2020 року транспортний засіб - автомобіль марки Audi, модель Q5, номерне позначення кузова VIN: НОМЕР_6 , категорії М1, об`єм двигуна 1968, тип пального D(дизель), колір сірий, рік випуску 2014, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , та витребувати (вилучити) його з чужого незаконного володіння громадянина ОСОБА_2 на користь (у власність)  ОСОБА_1 .
Як вбачається з відповіді на запит Костирської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області в картотеці реєстраційного обліку сільської ради відсутні персональні дані на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженця с. Люта), згідно господарської книги зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно копій наданих документів, в тому числі контракту № 1 від 13 липня 2020 року, додаткової угоди № 1 від 23 липня 2020 року, платіжних доручень в іноземній валюті від 20 липня 2020 року, накладної № 75 від 23 липня 2020 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 948370, свідоцтва № 100154432 про реєстрацію платника податку на додану вартість, витягу з реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами, місцезнаходження та місце реєстрації  ОСОБА_1 зазначено за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16,17, 20, 21, 23, 68-70)
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. 
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (ч. 9 ст. 187 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , судом першої інстанції вірно визначено територіальну підсудність справи та передано справу на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до власника спірного авто ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування реєстраційного запису про право власності та визнання права власності. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження порушено за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме відносно шахрайських дій пов`язаних з послугами наданими ФОП ОСОБА_3 щодо перевезення. Разом з цим, суду не надано жодних доказів про вчинення зазначеного злочину саме ОСОБА_2 чи оголошення йому підозри по вказаній кримінальній справі.
А отже, хоч дані позовні вимоги і пов`язаний зі вчиненням щодо ФОП ОСОБА_1 шахрайських дій, однак за своєю суттю не є відшкодуванням шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про безпідставність посилань позивача на ч. 3 ст. 28 ЦПК України, щодо можливості альтернативної підсудності.
Щодо доводів апеляційної скарги 
Необґрунтованими є посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що йому заподіяно шкоду як фізичній особі-підприємцю, яка знаходиться саме у Подільському районі м. Полтави оскільки, виходячи з вищенаведеного, дана обставина не впливає на визначення підсудності за місцем знаходження відповідача.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що місцем реєстрації ФОП ОСОБА_1 є  АДРЕСА_3 , що територіально належить до Шевченківського району м. Полтави. Вказана адреса також зазначена у документах пов`язаних з купівлею спірного автомобіля.
Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції на стадії відкриття провадження має надавати оцінку належності оформлення позовної заяви, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору є безпідставними зважаючи на те, що чинним законодавством передбачено обов`язок суду з`ясувати правильність територіальної підсудності поданої позовної заяви. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Щодо судових витрат
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 березня 2021 року

Головуючий                         С.А. Гальонкін

Судді                 Г.Л. Карпушин

                                                                       О.Ю. Кузнєцова