СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р.                                                                        Справа № 917/1800/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя  Пелипенко Н.М. 
секретар судового засідання Полупан Ю.В.
за участю представників сторін:
позивача –  не з`явився. 
відповідача – Сліпченко Ю.А.,  свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №308 від 05.10.1999, ордер серія ПТ№183001 від 05.01.2021,  бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку “Приватбанк” (вх. №3421П/3) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 у справі №917/1800/20 (суддя Пушко І.І.)
за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку “Приватбанк”, м. Київ  
до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю “Светолюкс”, м. Полтава  
про видачу судового наказу про стягнення 132.570,81 грн заборгованості за договором б/н від 31.07.2013, з якої 14.524,03 грн - заборгованості за кредитом, 43.024,65 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, 75.022,13 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, - 

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Полтавської області надійшла заява АТ КБ “Приватбанк” про видачу судового наказу про стягнення зі Спільного українсько-російського ТОВ “Светолюкс” 132.570,81 грн заборгованості за договором б/н від 31.07.2013, з якої 14.524,03 грн - заборгованості за кредитом, 43.024,65 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, 75.022,13 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 відмовлено АТКБ "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині стягнення з Спільного українсько-російського ТОВ “Светолюкс” 43.024,65 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом та 75.022,13 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором б/н від 31.07.2013.
Заявник, АТ КБ “Приватбанк”, не погодившись із ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу щодо відмови у видачі судового наказу в частині відмовлених вимог стосовно стягнення заборгованості за відсотками по користуванню кредитом та пені і повернути справу №917/1800/20 до Господарського суду Полтавської області для вирішення питання про видачу судового наказу в цій частині. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не в повному обсязі було досліджено матеріали справи.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2020 у справі №917/1800/20 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоімна О.А., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та призначено її до розгляду на 12.01.2021. Встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку  ст. 263 ГПК України.
04.01.2021 на адресу Східного апеляційного господарського від відповідача СУР ТОВ «Светолюкс» надійшов в відзив на апеляційну скаргу (вх.315), в якому відповідач просить ухвалу Господарського суду Полтавської області залишити без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу – без задоволення. В обґрунтування свої позиції по справі відповідач зазначає, що заявником не доведено, що підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг боржник ознайомився та погодився саме з тією редакцією Умов, яка була надана заявником. Витяг з Умов та правил не містить підпису боржника (ані фізичного, ані цифрового), а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2020 у справі №917/1800/20 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоімна О.А., суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., в зв`язку з відпусткою судді Стойка О.В.
Спільне українсько-російське ТОВ “Светолюкс” звернулося до Східного апеляційного господарського суду із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №917/1800/20 та доручити забезпечення проведення відеоконоференції Ленінському районному суду м. Полтави (36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 37).    
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021  задоволено клопотання Спільного українсько-російського ТОВ “Светолюкс” про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
12.01.2021 в судовому засідання оголошено перерву до 26.01.2021, в зв`язку з необхідністю витребування додаткових документів по справі, а також з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Зокрема, даною ухвалою було запропоновано позивачу надати суду документи, що були подані АТ КБ «Приватбанк» до заяви про видачу наказу.
Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.2021 підтримав свою позицію по справі, просив ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 у справі №917/1800/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача – без задоволення.  
Позивач не скористався наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні. Про причини неявки суд не повідомив. 
Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 було своєчасно направлено всім сторонам по справі за юридичними адресами. При цьому, в ухвалі Східний апеляційний господарський суд зазначав, що інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/. Крім того, ухвалу Східного апеляційного господарського суду відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Таким чином, Східним апеляційним господарським судом було здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання.
У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
До того ж, слід зазначити, що відповідно до ч. 2  ст. 273 Господарського процесуального кодексу України  строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції обмежений тридцятиденним строком з моменту відкриття апеляційного провадження у справі. 
Отже, колегія суддів, врахувавши рівень складності та обставини справи, вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 відмовлено Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» у видачі судового наказу в частині стягнення з Спільного українсько-російського ТОВ “Светолюкс” 43.024,65 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом та 75.022,13 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором б/н від 31.07.2013.
Відмовляючи позивачу у видачі судового наказу, господарський суд зазначив, що заявником не доведено, що вимоги про стягнення 43.024,65 грн заборгованості по процентам та  75.022,13 грн пені ґрунтуються на договорі, укладеному у письмовій (в тому числі електронній) формі. 
Обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу, позивач посилається на те, що 31.07.2013 боржником було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої боржник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку,  що  розміщені  в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 31.07.2013. На підтвердження зазначених вище обставин, заявник надав копію відповідної заяви, довідку про розмір встановлених кредитних лімітів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг. 
Господарський суд, розглянувши вищезазначену позовну заяву та надані до неї документи, дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3-6 ст. 152 ГПК України.
Колегія суддів вважає вірною зазначену позицію суду першої інстанції з огляду на таке.
З приписів    статті 3 Цивільного кодексу України    вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Разом із тим частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. 
За приписами ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений
Колегія суддів приходить до висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату, зокрема, відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії за користуванням кредитом, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. 
При цьому Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Визначальним для укладення договору приєднання є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору та стверджувати про узгодженість дій та волевиявлення учасників цивільних правовідносин й відповідність певним стандартам поведінки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17).
Згідно частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Підписана боржником заява умов щодо встановлення розміру процентів та пені не містить. Таким чином, заявником не доведено, що вимоги про стягнення 43.024,65 грн заборгованості по процентам та 75.022,13 грн пені ґрунтуються на договорі, укладеному у письмовій (в тому числі електронній) формі. 
На підставі викладеного, доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду першої інстанції не спростовують, не можуть бути підставою для скасування спірної ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що у    даному випадку є правові підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 3-6 ч. 1 ст. 152 ГПК України.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В даному випадку, підстави для скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 у справі №917/1800/20 та для задоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» відсутні.
Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі  ст.129 ГПК України  покладається на скаржника.
Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку “Приватбанк” залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.11.2020 у справі №917/1800/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строк і порядок оскарження даної постанови визначено у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   01.02.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко