Справа № 466/4697/16-ц                Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 22-з/811/27/21         Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м.Львів

Справа №  466/4697/16-ц
   Провадження № 22-з/811/27/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.
секретар Іванова О.О.

розглянув заяву представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 10 березня 2020 року у складі судді  Луців-Шумської Н.Л., у справі за позовом  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Урумової Ж.М. про визнання свідоцтв про придбання нерухомого майна з електронних торгів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2021 року представник ОСОБА_2 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 200 грн.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 5 липня 2016 року за нововиявленими обставинами.
Залишено без розгляду позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Урумової Ж.М. про визнання свідоцтв про придбання нерухомого майна з електронних торгів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду оскаржили позивачі.
Постановою Львівського апеляційного суду від 4 лютого 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2020 року залишено без змін.
Після розгляду справи апеляційним судом, 8 лютого 2020 року представник  ОСОБА_1  – ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення з питань відшкодування відповідачу судових витрат (на правничу допомогу) в суді апеляційної інстанції, про що він зробив заяву до судових дебатів. У відзиві на апеляційну скаргу зазначено орієнтовний розмір витрат, які ОСОБА_1 буде понесено за надання їй професійної правничої допомоги у Львівському апеляційному суді.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Заяву про надання доказів таких витрат ОСОБА_2 подав до суду апеляційної інстанції 8 лютого 2021 року, як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд,  що ухвалив рішення,  може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката; визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у  ЦПК України.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. 

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Встановлено, що 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Справедливість». Голова такого об`єднання ОСОБА_2 ознайомлювався з матеріалами справи, брав участь в судовому засіданні, подав відзив на апеляційну скаргу, та відповідно до наданого розрахунку надавав правничу допомогу відповідачу.

До заяви про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, додано копії договору №4-12/19 від 23 грудня 2020 року, замовлення до договору від 4 грудня 2020 року, акт про надання правничої допомоги від 4 лютого 2021 року та виписку з рахунку АО «Справедливість» за лютий 2021 року.

Згідно ату про надання правничої допомоги підлягає сплаті гонорар в розмірі 3 200 грн. 

Заявник просив стягнути з позивачів на його користь 3 200 грн. витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити..

З урахуванням наведеного та вимог ст. 141 ЦПК України, з позивачів в користь відповідача підлягають стягненню судові витрати (витрати на правничу допомогу) в розмірі 3 200 грн. 

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 270, 273, 389 ЦПК України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 ), 3 200 грн. (три тисячі двісті грн.) витрат на правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 2 березня 2021 року.

Головуючий 
Судді