ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       12 березня 2021 року                                                                м. Чернівці
                        Справа № 727/5209/20
                                                                        Провадження №22-ц/822/227/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого - Литвинюк І. М. 
суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.         
секретар – Собчук І.Ю.
за участю – представника позивача – ОСОБА_1 , представника відповідача – Поляк М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2020 року та 05 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Соловйова Євгенія Анатоліївна, про визнання договору нікчемним, головуючий у І-й інстанції – Смотрицький В.Г.,

ВСТАНОВИВ: 
       У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору нікчемним.
Під час розгляду зазначеної справи ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів та виклик нотаріуса. 
Ухвалою Шевченківського районного суду від 20 жовтня 2020 року клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено частково.
Витребувано від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Соловйової Є.А. для огляду належним чином завірену копію нотаріальної справи від 12 березня 2018 року, що стосується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пов`язана з укладенням договору довічного утримання; оригінал нотаріальної справи від 12 березня 2018 року, що стосується ОСОБА_5 ..
В задоволенні іншої частини клопотання про витребування доказів відмовлено.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів. 
Не погоджуючись з ухвалами суду,  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2020 року та 05 січня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання. 
Посилається на те, що є необхідність у допиті приватного нотаріуса та витребуванні доказів, що пов`язані з укладанням договору довічного утримання і які в сукупності складають невід`ємну частину доказової бази у справі.
На апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_6 подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу від 20 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для витребування належним чином завірених копій витягів з журналу обліку викликів з Реєстру реєстрації нотаріальних дій та з Реєстру для реєстрації заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, оскільки наявні у них відомості не мають жодного значення для розгляду цієї справи, позов пред`явлений позивачем зовсім з інших підстав, надані докази жодним чином не зможуть підтвердити чи спростувати обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. 
Постановляючи ухвалу від 05 січня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, суд виходив з того, що ОСОБА_2 29 вересня 2020 року вже заявлялося клопотання про витребування у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Соловйової Є.А. аналогічних документів. За результатами розгляду такого ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2020 року в задоволенні клопотання про витребування належним чином завірених копій витягів з журналу обліку викликів, з Реєстру реєстрації нотаріальних дій та з Реєстру для реєстрації заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів, що стосуються цієї угоди, відмовлено в зв`язку з тим, що наявні у них відомості не мають жодного значення для розгляду цієї справи, позов пред`явлений позивачем зовсім з інших підстав, надані докази жодним чином не зможуть підтвердити чи спростувати обставини, на які посилається позивач у позовній заяві.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Частинами 1 - 4 статті 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до частин 1-3 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Виходячи з вищевказаних норм закону, клопотання про витребування доказів повинно подаватися стороною у справі у письмовій формі із дотриманням вимог, передбачених статтею 84 ЦПК України.
В такому письмовому клопотанні також повинно бути зазначене обґрунтування неможливості подання такого доказу у строк, передбачений частиною 2 статті 83 ЦПК України, а суд повинен дати оцінку такому обґрунтуванню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом у червні 2020 року.
З клопотанням про витребування доказів він звернувся 29 вересня 2020 року, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого частиною 2 статті 83 ЦПК України.
У вказаному клопотанні не міститься обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.
Крім того, частинами 2, 4 статті 72 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для витребування належним чином завірених копій витягів з журналу обліку викликів з Реєстру реєстрації нотаріальних дій та з Реєстру для реєстрації заборони відчуження нерухомого та рухомого майна та інших доказів, оскільки наявні у них відомості не мають жодного значення для розгляду цієї справи, позов пред`явлений позивачем зовсім з інших підстав, надані докази жодним чином не зможуть підтвердити чи спростувати обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2020 року та 05 січня 2021 року постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку  про відсутність підстав до їх скасування.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2020 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повна постанова складена 15 березня 2021 року.

Головуючий                                                І.М. Литвинюк
Судді:                                                                Н.К. Височанська
                                                                       А.І. Владичан