ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 березня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1431/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Колоколова С.І.     
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання: Федорончук Д.О.
за участю представників сторін:
від позивача -  Синкевич Р.І., ордер ВЕ №1033376 від 10.03.2021; 
від відповідача – не з`явився; 
від відповідача-2 – не з`явився;
від відповідача-3 - не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства       „Олен-Марина”
на рішення Господарського суду Одеської області від 18 грудня 2019р., повний текст якого складено та підписано „27” грудня 2019р.
по справі №916/1431/19
за позовом Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина”
до відповідачів: 
1. Болградської районної державної адміністрації Одеської області;
2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Кубей-Агро”;
3. Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області
про визнання недійсними договорів оренди, визнання недійсними та скасування розпоряджень і зобов`язання розглянути питання щодо укладення договору довгострокової оренди земельних ділянок,                                      
головуючий суддя – Шаратов Ю.А., судді Невінгловська Ю.М., Гут С.Ф.
місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області
         
          Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
          В судовому засіданні 18.03.2021 згідно ст.233  ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

                                                             ВСТАНОВИВ:

          У травні 2019 року Селянське (фермерське) господарство "Олен-Марина" (далі – СФГ "Олен-Марина") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Болградської районної державної адміністрації Одеської області (далі – Болградська райдержадміністрація), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кубей Агро" (далі – ТОВ  "Кубей Агро") та Кубейської сільської ради Болгарського району Одеської області (далі – Кубейська сільрада) (з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог, прийнятої судом) про:
                - визнання недійсними договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ "Кубей Агро";
             - визнання недійсним і скасування розпорядження Болградської райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018 “Про укладення з ТОВ "Кубей Агро" договору оренди нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв)”;
                - визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладених 14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ "Кубей Агро" (зазначених у заяві, том 5, а. с. 120-128);
        - скасування розпорядження Болградської райдержадміністрації від 21.03.2019 № 78/А-2019 “Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018”;
       - зобов`язання Кубейську сільраду розглянути на пленарному засіданні питання щодо укладення між Кубейською сільрадою та СФГ “Олен-Марина” договору довгострокової оренди земельних ділянок (кадастрові номери яких перелічено у заяві, том 5, а. с. 120-128).
          Позовні вимоги із посиланням на положення статей 791, 93,    116, 123 Земельного кодексу України, статті 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”, статті 13 Закону України “Про оренду землі“, положення Закону України “Про місцеві державні адміністрації“ та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні“ обґрунтовано тим, що згідно з розпорядженням голови Болградської райдержадміністрації від 24.05.2016 № 211/А-2016 СФГ “Олен-Марина” надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок, виділених із земель невитребуваних паїв (до моменту витребування їх власниками), розташованих на території Червоноармійської сільської ради за межами населеного пункту, для ведення сільськогосподарського виробництва площею 520,00 га, вирішено укласти з СФГ “Олен-Марина” договір про короткострокову оренду землі на період розробки проекту землеустрою.
24.05.2016 між СФГ “Олен-Марина” та Болградською райдержадміністрацією укладено договір короткострокової оренди № 361.
          СФГ “Олен-Марина” було замовлено та оплачено відповідні роботи щодо розроблення проекту землеустрою, який в подальшому було затверджено та присвоєно земельним ділянкам кадастрові номери.
          У подальшому, враховуючи рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних та юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 214.07.2017 (протокол № 4) розпорядженням голови Болградської райдержадміністрації від 01.08.2017 СФГ “Олен-Марина” надано дозвіл на передачу в оренду строком на 21 рік або до моменту витребування їх власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності, нерозподілених (невитребуваних) паїв.
          Однак договір не укладено, звернення позивача Болградською райдержадміністрацією щодо укладення договору залишено без відповіді.
          Водночас 14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ “Кубей-Агро” укладено оспорювані договори оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), розташованих на території Кубейської сільради, загальною площею 486,8 га (колишні виноградники – рілля) (окремо на кожну земельну ділянку).
          Позивач вважає, що відповідачі порушили його право на укладення договору оренди; не виконали вимог розпорядження голови Болградської райдержадміністрації від 01.08.2017, яким зобов`язано районну держадміністрацію укласти договір оренди земельних ділянок на 21 рік із СФГ “Олен-Марина”; оспорювані договори з ТОВ “Кубей-Агро” укладено відносно земельних ділянок, які перебували у користуванні СФГ “Олен-Марина”; протиправними діями відповідачів позивачеві завдано збитків.
          ТОВ “Кубей-Агро”, заперечуючи проти задоволення позовних вимог СФГ “Олен-Марина”, наголосило, що матеріали справи свідчать, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок виготовлено, земельні ділянки сформовано та внесені відомості до відповідного реєстру у період з 02.11.2016 до 21.09.2017. При цьому відомості про укладення СФГ “Олен-Марина” додаткового договору з Болградською райдержадміністрацією стосовно продовження строку дії договору короткострокової оренди землі відсутні.
          Відповідач акцентував увагу на відсутності доказів звернення СФГ “Олен-Марина” щодо укладення договорів оренди до часу укладення оспорюваного договору з ТОВ “Кубей-Агро”. 
          При цьому, у зв`язку із неможливістю зареєструвати право на земельні ділянки через відсутність у договорі від 14.09.2018 оренди землі загальною площею 486,8 га, між з ТОВ “Кубей-Агро” та Болградською райдержадміністрацією у той же день (14.09.2018) укладено договори оренди кожної конкретної ділянки.
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.12.2019 ( головуючий суддя Шаратов Ю.А., судді Невінгловська Ю.М., Гут С.Ф.) у задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності позовних вимог.
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СФГ «Олен-Марина» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2019  та прийняти нове – про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
          Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, таким, що містить висновки, які суперечать обставинам справи, ухваленим без повного та всебічного дослідження обставин справи.
          Заявник апеляційної скарги зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно залишено поза увагою доводи позивача про грубе порушення Болградською РДА правомірних очікувань апелянта на укладення договорів оренди спірних земельних ділянок, що, з врахуванням недобросовісної поведінки орендодавця в спірних правовідносинах, створює достатні підстави для відновлення та судового захисту порушених майнових прав СФГ «Олен-Марина» шляхом задоволення пред`явлених позовних вимог.
          СФГ «Олен-Марина» зазначає, що рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в оренду є результатом здійснення суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. За юридичною природою такий дозвіл є правопідтверджувальним індивідуальним актом, оскільки підтверджує наявність у зацікавленої особи права замовити розробку проекту землеустрою щодо конкретної земельної ділянки для подальшого передання її у власність чи в оренду із земель державної або комунальної власності. Такий дозвіл безпосередньо стосується майнових інтересів особи та спрямований на створення необхідних організаційних і юридичних умов для набуття цивільних прав на земельну ділянку.
          Позивач зазначає, що ним добросовісно були вчинені всі необхідні дії, передбачені вищенаведеними нормами законодавства як умови для набуття права оренди спірних земельних ділянок за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), про що свідчать обставини справи.
Апелянт вказує, що у нього виникло законне та обгрунтоване очікування набути майнове право за договорами оренди спірних земельних ділянок, укладеними з органом публічної влади – Болградською РДА, а відтак й по цей час існує охоронюваний законом інтерес для подальшого користування земельними длянками на умовах оренди.
          Заявник апеляційної скарги звертає увагу, що прийняття Болградською РДА розпорядження від 14.09.2018 на користь ТОВ «Кубей Агро» суперечить його попередній поведінці (прийняття розпорядження від 01.08.2017 на користь позивача, отримання звернення позивача від 05.06.2018, в якому акцентується увага на зволіканні відповідача-1 у виконанні розпорядження, відсутність заперечень у фактичних орендних правовідносинах, погодження 12.07.2018 з позивачем розрахунку орендної плати за оренду земельних ділянок, в тому числі спірних). До того ж, усвідомлюючи вчинені позивачем дії для укладення договорів оренди спірних земельних ділянок, Болградська РДА без жодного повідомлення позивача в один і той же день приймає рішення та укладає договір з іншим суб`єктом – ТОВ «Кубей Агро», який не виконував передбачені діючими нормами переддоговірні умови, які б створювали можливість укладення таких договорів. Вказане свідчить про ознаки дискримінації в діях відповідача 1.
          Крім того, апелянт зазначає, що дванадцять окремих договорів оренди землі з ТОВ «Кубей Агро» були укладені не 14.09.2018, а у 2019 році, тобто у період відсутності у Болградської РДА повноважень щодо розпорядження землею. Апелянт зазначає, що оскаржувані договори оренди окремих земельних ділянок не могли бути укладені 14.09.2018, адже містять положення щодо розміру нормативної грошової оцінки, яка була проведена лише у лютому 2019 року. Крім того, нормативна грошова оцінка інших земельних ділянок була проведена згідно вимог наказу Мінагрополітики України №552 «Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», який набув чинності лише 01.01.2019 року, що виключає можливість укладання таких договорів до 01.01.2019.
          Також апелянт вказує, що з 01.01.2019 Болградська районна державна адміністрація Одеської області втратила повноваження розпоряджатись землями колишньої колективної власності, а тому договори оренди дванадцяти окремих земельних ділянок та невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), площею 99 умовних земельних гектар, укладені на виконання таких повноважень підлягають визнанню недійсними.
          СФГ «Олен-Марина» також зазначає, що Болградська РДА не дотрималась власної процедури передачі землі в оренду, яка передбачала проведення відкритого конкурсу з обов`язковою участю зацікавлених сторін.
          Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 рішення  Господарського суду Одеської області від 18.12.2019 частково скасовано, прийнято нове рішення, частково задоволено позовні вимоги, а саме:
             - визнано недійсним та скасовано розпорядження Болградської райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018 "Про укладення з ТОВ "Кубей Агро" договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)"; 
    - визнано недійсним та скасовано розпорядження Болградської райдержадміністрації від 21.03.2019 № 78/А-2019 "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018"; 
          - визнано недійсним договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 14.09.2018, укладений між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ "Кубей - Агро";
          - визнано недійсними договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 14.09.2019, зазначених у резолютивній частині постанови.
          У решті рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2019 залишено без змін.
          Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2020р.  постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №916/1431/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
          Скасовуючи постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №916/1431/19, суд касаційної інстанції зазначив, що висновок суду апеляційної інстанції є передчасним і таким, що зроблений без дослідження всіх зібраних у справі доказів на підтвердження наявності, чи навпаки, відсутності порушення прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, на чому наголошував заявник касаційної скарги. Під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення позову.
          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина” на рішення Господарського суду Одеської області від 18 грудня 2019р. у справі №916/1431/19; призначено розгляд апеляційної скарги  Селянського (фермерського) господарства    „Олен-Марина”  до розгляду на 18 березня 2021 року о 10:00 год.
           15.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина” надійшли письмові пояснення по справі, у контексті висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03.12.2020, відповідно до яких апелянт просить апеляційну скаргу СФГ „Олен-Марина” від 17.01.2020 на рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2019 року у справі №916/1431/19 задовольнити в повному обсязі.
          Крім того, 15.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина” надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, відповідно до якого скаржник просить поновити строк на подання доказів, приєднати до матеріалів справи наступні докази: копію довідки Кубейської сільської ради від 10.03.2021 №287; копію проекту договору оренди від 2017 року, підготовленого завідувачем юридичного сектору апарату Болградської районної державної адміністрації Федоренко С.М., відповідно до п.2 якого в оренду передаються земельні ділянки, що вказані в розпорядженні Болградської райдержадміністрації від 01.08.2017 №273/А-2017; копію клопотання голови СФГ «Олен-Марина» від 05.06.2018 до Болградської районної державної адміністрації про укладення відповідно до прийнятого розпорядження від 01.08.2017 довгострокового договору оренди землі, вх.. №983/01-14/15 від 05.06.2018р.; копію адвокатського запиту до Болградської РДА від 28.05.2020р. за вих..№01/05 з додатками; копію адвокатського запиту до Болградської РДА від 08.06.2020р. за вих..№01-06 з додатками;копію відповіді Болградської РДА від 28.07.2020 на адвокатський запит від 08.06.202 за вих№01-06; заяву свідка ОСОБА_1 від 10.03.2021; копію заяви свідка ОСОБА_2 ; копії матеріалів звернення голови СФГ «Олен-Марина» до Болградського відділення поліції в грудні 2018 року (з додатками); копіяю заяви ТОВ «Кубей Агро» від 28.08.2018р. за вих..№001 щодо передачі в оренду спірних земельних ділянок; копії матеріалів позовної заяви про відшкодування збитків на 256 арк., справа №916/1575/19.
           18.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина” надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (заяви свідки ОСОБА_3 ).
          Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
          Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
          Як вбачається з матеріалів справи та тексту рішення суду, документи, додані СФГ «Олен-Марина» до апеляційної інстанції, не були предметом розгляду.
          Відповідно до частини 8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у сказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
          За приписами ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Системний аналіз статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку – позивача). Вказаний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №916/317/18 та від 22.05.2019 у справі №5011-15-10488-2012.
          Так, в обґрунтування поважності причин неподання відповідних доказів апелянт зазначає, що, по-перше, потреба у подані вищезгаданих доказів визначена висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.12.2020р., якою постанову суду апеляційної інстанції від 10.09.2020р. у даній справі скасовано та передано справу на новий розгляд; по-друге, представництво інтересів позивача у справі здійснюється адвокатом Синкевич Р.І., відповідні повноваження якому були надані 09.03.2021 на підставі відповідної угоди, а тому стороною позивача у справі в максимально стислі строки зібрано та подано до суду відповідні докази; по-третє, з метою встановлення всіх обставин справи, враховуючи нові аргументи та доводи відповідачів у справі, наведені у відзивах на апеляційну скаргу позивача, представником позивача були направлені адвокатські запити, однак органи державної влади та місцевого самоврядування, яким були адресовані такі запити не надали відповідей на них у встановлені строки.            За змістом ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
          В силу вимог ст. 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
          Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в       підготовчому       провадженні або в інший строк, визначений судом (ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України).
          Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
          Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України).
          Відповідно до ч.3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
          Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16 єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку – позивача).
          Посилання скаржника на те, що представництво інтересів позивача у справі здійснюється адвокатом Синкевич Р.І., відповідні повноваження якому були надані лише 09.03.2021 на підставі відповідної угоди, а тому стороною позивача у справі в максимально стислі строки зібрано та подано до суду відповідні докази до уваги колегією суддів не приймаються оскільки вказані дії залежали виключно від суб`єктивної поведінки  позивача, який несе ризик вчинення  або не вчинення  певної процесуальної дії.
          За таких обставин, судова колегія зазначає про відсутність підстав для визнання причин неподання додаткових доказів до суду – поважними. У зв`язку із зазначеним, судовою колегію відхиляється клопотання скаржника про залучення вказаних доказів.
           18.03.2021 від відповідача-2  - ТОВ «КубейАгро» надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи на іншу дату та визнання поважними причини нез`явлення представника в судове засідання.
          Відповідно до ч.ч.11,12 ст.270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
          Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Судова колегія відхиляє клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, крім того судова колегія доходить висновку про  можливість розгляду справи без участі представника відповідача за наявними у справі доказами.
          В судовому засіданні 18.03.2021 представник скаржника, підтримав доводи апеляційної скарги.
          Представники відповідачів  в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
          Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
          Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2016 керівник СФГ “Олен-Марина” звернувся до Болградської райдержадміністрації із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 520,00 га за рахунок земель нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) у довгострокову оренду строком на 21 рік або до моменту витребування власниками та укладення на період розробки проекту землеустрою договору короткострокової оренди землі.
           24.05.2016 головою Болградської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 211/А-2016 “Про надання СФГ “Олен-Марина” дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок, виділених із земель невитребуваних паїв (до моменту витребування їх власниками), які розташовані на території Червоноармійської сільської ради за межами населеного пункту, для ведення сільськогосподарського виробництва”, згідно з яким СФГ “Олен-Марина” надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок загальною площею 520,00 га, а також вирішено укласти з СФГ “Олен-Марина” договір про короткострокову оренду землі на період розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у довгострокову оренду.
           24.05.2016 між Болградською райдержадміністрацією та СФГ “Олен-Марина” укладено договір короткострокової оренди земельної ділянки № 361, за умовами якого райдержадміністрація (орендодавець) надала, а орендар (позивач) прийняв у строкове платне користування строком на 1 рік земельні ділянки площею 520,00 га із земель сільськогосподарського призначення – рілля (за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки сільськогосподарського призначення. При цьому згідно з пунктом 2.4 цього договору у разі отримання власниками земельних часток (паїв) державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку власникові в межах, визначених у відповідному державному акті на право власності на земельну ділянку. У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до пункту 3.3 договору він втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Підставою для припинення договору, зокрема, є закінчення його строку. Підставою для розірвання договору є, зокрема, виготовлення у встановленому порядку проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки та отримання реєстраційної картки.
           21.09.2016 розпорядженням № 382/А-2016 голови Болградської райдержадміністрації внесені зміни до розпорядження від 24.05.2016 № 211/А-2016, викладено пункт 1 у такій редакції: “Надати СФГ “Олен-Марина” дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) земельних часток - паїв) в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельну ділянку, але не більше ніж на 21 рік, загальною площею 520,0000 га на території Червоноармійської сільської ради за межами населеного пункту”.
           01.08.2017 головою Болградської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 273/А-2017 “Про надання згоди СФГ “Олен-Марина” на передачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) паїв – до моменту витребування їх власниками) та укладення договору оренди землі”. Зазначене розпорядження прийнято за наслідками розгляду заяви голови СФГ “Олен-Марина” про надання згоди на передачу земельних ділянок в оренду, враховуючи рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 21.07.2017 (протокол № 4), і відповідно до ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” та статей 13, 41 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”.                                                                                                                                                                
          Згідно з пунктом 1 розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017 надано згоду СФГ “Олен-Марина” на передачу в оренду строком на 21 рік або до моменту витребування їх власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) паїв, розташованих на території Кубейської сільської ради Болградського району, за межами населеного пункту, загальною площею 354,2790 га, а саме: 5121487000:01:008:0239 площею 31,8886 га (виноградники); 5121487000:01:008:0240 площею 88,4268 га (виноградники); 5121487000:01:004:0324 площею 45,5866 га (виноградники); 5121487000:01:004:0326 площею 33,1072 га (виноградники); 5121487000:01:004:0325 площею 44,4477 га (виноградники); 5121487000:01:004:0329 площею 28,6318 га (виноградники); 5121487000:01:004:0322 площею 7,9191 га (виноградники); 5121487000:01:004:0330 площею 10,3485 га (виноградники); 5121487000:01:004:0323 площею 27,5953 га (виноградники); 5121487000:01:004:0328 площею 24,2710 га (виноградники); 5121487000:01:005:0587 площею 12,0564 га (рілля).
          За змістом пункту 2 розпорядження голови Болградської райдержадміністрації від 01.08.2017 № 273/А-2017 вирішено укласти між СФГ “Олен-Марина” та райдержадміністрацією договір оренди землі на 21 рік або до моменту витребування власниками земельних ділянок. 
          Як встановлено господарським судом, розпорядження Болградської райдержадміністрації від 01.08.2017 №273/А-2017 не виконано, договір оренди земельних ділянок строком на 21 рік з СФГ “Олен-Марина” не укладено.
           05.06.2018 голова СФГ “Олен-Марина” звернувся до Болградської райдержадміністрації з клопотанням про укладення довгострокового договору землі.
Водночас, як установили суди, 13.09.2018 ТОВ “Кубей-Агро” звернулось до Болградської райдержадміністрації про надання в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) – колишніх виноградників площею 486,8 га.
           14.09.2018 головою Болградської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 326/А-2018 “Про укладення з ТОВ “Кубей Агро” договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)”, зі змісту якого убачається його прийняття за наслідками розгляду заяви голови керівника ТОВ “Кубей Агро”, враховуючи рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 13.09.2018 № 3, і відповідно до статті 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”, статей 13, 41 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”..                                  
          За змістом пункту 1 розпорядження голови Болградської райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018 надано згоду ТОВ “Кубей Агро” на передачу в оренду строком на 10 років (або до моменту витребування їх власниками) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 486,8 га із земель сільськогосподарського призначення – колишніх виноградників, розташованих на території Кубейської сільської ради Болградського району, за межами населеного пункту. 
           14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією (орендодавець) та ТОВ “Кубей Агро” (орендар) укладено договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), згідно з пунктом 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельні ділянки під нерозподіленими (невитребуваними) земельними частками (паями) загальною площею 486,8 га (колишні виноградники – рілля), розташовані на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області. Орендна плата на рік – 11 % від нормативної грошової оцінки ріллі по Кубейській сільській раді, 2 950,35 грн/га, 1 436 231,26 грн.
           14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ “Кубей Агро” укладено договори оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), а саме таких земельних ділянок: з кадастровим номером: 121487000:01:008:0239, загальною площею 31,8886 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:008:0240, загальною площею 88,4268 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0324, загальною площею: 45,5866 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0326, загальною площею: 33,1072 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0325, загальною площею: 44,4477 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0329, загальною площею: 28,6318 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0322, загальною площею: 7,9191 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0330, загальною площею: 10,3485 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0323, загальною площею: 27,5953 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:005:0587, загальною площею: 12,0564 га, з кадастровим номером: 5121487000:01:008:0241, загальною площею: 57,1714 га, а також договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), загальною площею: 99,00 умовних кадастрових гектарів.
           21.03.2019 розпорядженням голови Болградської райдержадміністрації № 78/А-2019 внесено зміни до розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018 та викладено пункт 2 у новій редакції, яким встановлено орендну плату за користування земельними ділянками та невитребуваними паями у сумі 1 437 259,80 грн на рік, із розбивкою на 12 земельних ділянок за видами угідь, площею, кадастровими номерами, розміром орендної плати у процентному співвідношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та сумою цієї плати у гривнях. 
          Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога СФГ "Олен-Марина" до Болградської райдержадміністрації, ТОВ  "Кубей Агро" та Кубейської сільради про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ "Кубей Агро", визнання недійсним і скасування розпорядження Болградської райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018,  визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладених 14.09.2018 між Болградською райдержадміністрацією та ТОВ "Кубей Агро", скасування розпорядження Болградської райдержадміністрації від 21.03.2019 № 78/А-2019 “Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018”; зобов`язання Кубейську сільраду розглянути на пленарному засіданні питання щодо укладення між Кубейською сільрадою та СФГ “Олен-Марина” договору довгострокової оренди земельних ділянок.
          Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
          У постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила таке: «Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтями 123, 124 Земельного кодексу України. Цей порядок полягає у такому:
          Зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.
          Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні).
          За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 Земельного кодексу України. 
          Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проєкт землеустрою щодо відведення ділянки. 
          Передача в оренду земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеного рішення шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
          Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди. 
          До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме – щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку. Етапи цих переговорів такі:
          Звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки – держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про укладення в майбутньому договору оренди (предмет якого на цей час точно не визначений) та про проведення переговорів з цього приводу.
          У дозволі на виготовлення проєкту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). 
          Конкретизується ж земельна ділянка у проєкті землеустрою. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). 
          Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Таким чином, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. 
          Звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням проєкту землеустрою є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета оренди – земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою.
          Затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета оренди – земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою. 
          Таким чином, внаслідок зазначених дій майбутніми орендарем та орендодавцем погоджується одна із умов майбутнього договору – земельна ділянка, яка стане предметом оренди.
          Після цього сторони укладають договір оренди, в якому сторонами погоджується вже не тільки конкретна земельна ділянка, а і всі інші умови договору. З цього моменту виникають договірні правовідносини”.
          У пунктах 37, 38 постанови від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), не розкриття необхідної контрагенту інформації тощо. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. 
          У пункті 45 постанови від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що судам слід враховувати, що подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь-яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо).
          Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2016 розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області «Про надання СФГ «Олен-Марина» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок, виділених із земель невитребуваних паїв (до моменту витребування їх власниками), які розташовані на території Червоноармійської сільської ради за межами населеного пункту, для ведення сільськогосподарського виробництва» № 211/А-2016 Позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок загальною площею 520,00 га. (т. 1 а.с. 46).
          Відповідно до пунктів 2, 3 вказаного розпорядження від 24.05.2016 № 211/А-2016 вирішено укласти між СФГ «Олен-Марина» та райдержадміністрацією договір про короткострокову оренду землі на період розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у довгострокову оренду. Установлено орендну плату за користування земельними ділянками площею 520,00 га (ріллі) в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки землі (ріллі) по Червоноармійській сільській раді на рік, яка підлягає сплаті орендарем у порядку, встановленому діючим законодавством України.
           24.05.2016 між Болградською районною державною адміністрацією Одеської області та СФГ «Олен-Марина» укладено Договір короткострокової оренди земельної ділянки № 361. (т. 1 а.с. 47-48).
          В преамбулі Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 зазначено, що голова Болградської районної державної адміністрації Одеської області діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV та Порядку оформлення короткострокової оренди земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, затвердженого рішенням сорок першої сесії V скликання Болградської районної ради від 20.08.2010 № 528-V.
          Відповідно до пунктів 1, 2.1 Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 орендодавець (райдержадміністрація) надає, а орендар (Позивач) приймає в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту згідно з планом, що додається. В оренду передаються земельні ділянки, загальною площею 520,00 га із земель сільськогосподарського призначення рілля (за рахунок не витребуваних земельних часток (паїв) до моменту витребування їх власниками.
          Пунктом 2.2 Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 встановлено, що договір укладається на строк один рік. За згодою сторін він може бути однократно продовжений на строк, який не перевищує одного року шляхом укладання додаткової угоди. Умови даного договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору встановлені інші правила, ніж передбачені договором. При виготовленні держаних актів на право приватної власності, власникам земельних часток (паїв), договір втрачає чинність на площу яка відведена у приватну власність відповідно.
          Пунктом 2.3 Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 передбачено, що грошова орендна плата сплачується у порядку, встановленому законодавством України. Оплата за користування земельними ділянками складає 10 % від нормативної грошової оцінки землі (ріллі) по Червоноармійській сільській раді в сумі 1 397 832,00 грн. на рік. Періодичність внесення орендної плати: щомісячно (1/12 частина).
          Згідно із пунктом 2.4 Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 у разі отримання власниками земельних часток (паїв) державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку власникові в межах визначених у відповідному державному акті на право власності на земельну ділянку. У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
          Відповідно до пункту 3.3 Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Підставою для припинення договору, зокрема, є закінчення його строку. Підставою розірвання договору є, зокрема, виготовлення у встановленому порядку проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки та отримання реєстраційної картки.
           21.09.2016 розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 382/А-2016 були внесені зміни до розпорядження від 24.05.2016 № 211/А-2016 та викладено пункт 1 в такій редакції: «Надати селянському фермерському господарству (СФГ) «Олен-Марина» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) земельних часток- паїв) в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельну ділянку, але не більше ніж на 21 рік, загальною площею 520,0000 га на території Червоноармійської сільської ради за межами населеного пункту». (т. 1 а.с. 217).
           01.08.2017 прийнято розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області «Про надання згоди СФГ «Олен-Марина» на передачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок, із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) паїв до моменту витребування їх власниками) та укладення договору оренди землі» № 273/А-2017.
          Як випливає зі змісту вказаного розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017, воно прийнято за наслідками розгляду заяви голови СФГ «Олен-Марина» ОСОБА_1 про надання згоди на передачу земельних ділянок в оренду, враховуючи рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 21.07.2017 (Протокол № 4), і відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, та статей 13, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV.
          Відповідно до пункту 1 вказаного розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017 надано згоду СФГ «Олен-Марина» на передачу в оренду строком на 21 рік або до моменту витребування їх власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) паїв розташованих на території Кубейської сільської ради Болградського району, за межами населеного пункту, загальною площею 354,2790 га, а саме:
           5121487000:01:008:0239 площею 31,8886 га (виноградники);
           5121487000:01:008:0240 площею 88,4268 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0324 площею 45,5866 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0326 площею 33,1072 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0325 площею 44,4477 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0329 площею 28,6318 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0322 площею 7,9191 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0330 площею 10,3485 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0323 площею 27,5953 га (виноградники);
           5121487000:01:004:0328 площею 24,2710 га (виноградники);
           5121487000:01:005:0587 площею 12,0564 га (рілля). /т. І а.с. 49-50/.
          Пунктом 2 розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017 вирішено укласти між СФГ «Олен-Марина» та районною державною адміністрацією договір оренди землі на 21 рік або до моменту витребування власниками земельних ділянок.
          Пунктом 3 розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017 установлено орендну плату за користування земельними ділянками (під багаторічними насадженнями), зазначеними в рядках № 1-10 таблиці пункту 1 розпорядження (загальною площею 342,2226 га) в розмірі 6,27 % від нормативної грошової оцінки землі багаторічних насаджень по Кубейській сільській раді, за земельну ділянку (рілля) зазначену в рядку 11 таблиці пункту 1 розпорядження (загальною площею 12,0564) в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки ріллі по Кубейській сільській раді.
          Земельна ділянка з кадастровим номером 5121487000:01:008:0241 загальною площею 57,1714 га не увійшла до розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017.
          Колегія суддів не приймає до уваги довід скаржника про те, що розпорядження райдержадміністрації від 01.08.2017 № 273/А-2017 є прийняттям його пропозиції (акцептом) укладання договору оренди землі, з огляду на наступне.
          Відповідно до частин першої, другої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
          Частиною першою статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
          Згідно із частинами першою, другою статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
          Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
          Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про оренду землі», постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 затверджено Типовий договір оренди землі.
          Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, а саме: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Також передбачено зазначення інших умов за згодою сторін.
          Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
          Тобто зазначеними нормами закону відокремлено рішення районної державної адміністрації від власне договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок. При цьому, для договору оренди землі законом встановлено обов`язкову письмову форму із фіксуванням його змісту у вигляді одного документу. Отже розпорядження райдержадміністрації від 01.08.2017 № 273/А-2017 не є ані офертою ані акцептом, у протилежному випадку, якби вважалося що відбувся акцепт, договір був би вже укладений.
          Розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 01.08.2017 № 273/А-2017 не виконано, договір оренди земельних ділянок строком на 21 рік із позивачем укладено не було.
           14.09.2018 головою Болградської районної державної адміністрації Одеської області прийнято розпорядження «Про укладення з ТОВ «Кубей Агро» договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)» № 326/А-2018.
          Як випливає зі змісту вказаного розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018, воно прийнято за наслідками розгляду заяви голови керівника ТОВ «Кубей Агро» - Фучеджи І.М. про надання згоди на передачу земельних ділянок в оренду, враховуючи рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 13.09.2018 № 3, і відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, та статей 13, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV.
          Відповідно до пункту 1 вказаного розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018 надано згоду ТОВ «Кубей Агро» на передачу в оренду строком на 10 років (або до моменту витребування їх власниками) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок із земель колишньої колективної власності (нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 486,8 га із земель сільськогосподарського призначення колишніх виноградників, розташованих на території Кубейської сільської ради Болградського району, за межами населеного пункту. (т. 4 а.с. 3).
          Пунктом 2 вказаного розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018 встановлено орендну плату за користування зазначеними в пункті 1 земельними частками (паями) в розмірі 11 % від нормативної грошової оцінки ріллі по Кубейській сільській раді, що складає 1 436 231,26 грн. на рік та підлягає сплаті орендарем у порядку, встановленому діючим законодавством України.
           14.09.2018 між Болградською районною державною адміністрацією Одеської області та ТОВ «Кубей Агро» укладено Договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв). (т.5 а.с.58-59).
          Відповідно до пункту 1 Договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 14.09.2018 орендодавець (райдержадміністрація) передає, а орендар (ТОВ «Кубей Агро») приймає в оренду земельні ділянки під нерозподіленими (невитребуваними) земельними частками (паями) загальною площею 486,8 га (колишні виноградники рілля), які розміщені на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області. Орендна плата на рік 11 % від нормативної грошової оцінки рілля по Кубейській сільській раді, 2 950,35 грн/га, 1 436 231,26 грн.
          Окрім того, між Болградською районною державною адміністрацією Одеської області та ТОВ «Кубей Агро» 14.09.2018 також укладено:
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 121487000:01:008:0239, загальною площею: 31,8886 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 21-22).
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:008:0240, загальною площею: 88,4268 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 15-1).
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0324, загальною площею: 45,5866 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 11-12)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0326, загальною площею: 33,1072 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 9-10)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0325, загальною площею: 44,4477 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 7-8)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0329, загальною площею: 28,6318 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 5-6)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0322, загальною площею: 7,9191 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 17-18)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0330, загальною площею: 10,3485 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 25-26)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:004:0323, загальною площею: 27,5953 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. V а.с. 19-20)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:005:0587, загальною площею: 12,0564 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. V а.с. 23-24)
          - договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо ділянки з кадастровим номером: 5121487000:01:008:0241, загальною площею: 57,1714 га, яка розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту); (т. 5 а.с. 13-14)
          - договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), загальною площею: 99,00 умовних кадастрових гектарів (т. V а.с. 4).
           21.03.2019 розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 78/А-2019 внесено зміни до розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018 та викладено пункт 2 у новій редакції, яким встановлено орендну плату за користування земельними ділянками та невитребуваними паями в розмірі 1 437 259,80 грн на рік, із розбивкою на 12 земельних ділянок за видами угідь, площею, кадастровими номерами, розміром орендної плати у процентному співвідношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та сумою цієї плати у гривнях. (т. 4 а.с. 3)/.
          Колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду та вважає помилковим твердження позивача та відповідача  - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про те, що дванадцять окремих договорів оренди землі між Болградською районною державною адміністрацією Одеської області та ТОВ «Кубей-Агро» були укладені не 14.09.2018, а у 2019 році, оскільки таке твердження має характер припущення, та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. 
          При цьому, факт державної реєстрації права оренди за вказаними договорами лише у березні 2019 року не має правового значення для встановлення дати їх укладення.
          Крім того, судом першої інстанції правомірно відхилено посилання позивача та відповідача  - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про відсутність у Болградської районної державної адміністрації Одеської області повноважень на прийняття розпорядження від 21.03.2019 № 78/А-2019, оскільки це розпорядження носить уточнюючий характер щодо вже оформлених і триваючих орендних відносин між ТОВ «Кубей-Агро» та райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018. 
          Як вже зазначалось раніше, розпорядженням від 21.03.2019 № 78/А-2019 лише уточнено розмір орендної плати щодо кожної з 12 земельних ділянок, виходячи з виду угідь та їх площі. При цьому розпорядження землею (передача в оренду) з боку райдержадміністрації не відбувалось. А відтак, норми статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, в редакції Закону України від 10.07.2018 № 2498-VIII, не підлягають застосуванню у даному випадку.
          Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції правомірно відхилено посилання позивача на те, що розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області «Про укладення з ТОВ «Кубей Агро» договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)» від 14.09.2018 № 326/А-2018 не набрало чинності, оскільки не було оприлюднено. 
          Оскільки відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV, акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а також обов`язково оприлюднюються, крім внутрішньоорганізаційних актів. Тобто, розпорядження від 14.09.2018 № 326/А-2018 набрало чинності з моменту його прийняття.
          Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
          Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
          Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) щодо важливості принципу «належного урядування», який передбачає, зокрема, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, та покладає на державні органи обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Тобто ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
          При цьому, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції, що у даному випадку не було помилки з боку держави, яку б необхідно було виправляти, а Болградська районна державна адміністрація Одеської області діяла прозоро та послідовно.
          На момент прийняття Болградською районною державною адміністрацією Одеської області оспорюваних розпоряджень від 14.09.2018 № 326/А-2018 та від 21.03.2019 № 78/А-2019, а також укладення договорів оренди землі від 14.09.2018 з ТОВ «Кубей-Агро», у позивача були відсутні договірні відносини з райдержадміністрацією, оскільки Договір короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а договір довгострокової оренди земельної ділянки укладено не було. 
          У матеріалах справи відсутні докази однократного продовження строку дії Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361, можливість якого передбачена пунктом 2.2 договору, зокрема, відповідної додаткової угоди. Відсутні також жодні докази поновлення дії вказаного договору.
          При цьому, автоматична пролонгація цього договору прямо суперечила б нормам частини одинадцятої статті 93 Земельного кодексу України та частини третьої статті 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, згідно із якими строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.
          Фактичне використання спірних земель СФГ «Олен-Марина» поза межами дії Договору короткострокової оренди земельної ділянки від 24.05.2016 № 361 не створює для позивача договірних орендних відносин. Оплата позивачем за користування земельними ділянками після 24.05.2017  - це плата за фактичне використання землі, що також не є підставою для виникнення договірних відносин.
          Твердження скаржника про наявність у нього «пріоритетного права» на укладання договорів оренди земельних ділянок в силу чинних розпоряджень райдержадміністрації від 24.05.2016 № 211/А-2016 та від 01.08.2017 № 273/А-2017 не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
          Розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 24.05.2016 № 211/А-2016, яким надано дозвіл СФГ «Олен-Марина» на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок, та від 01.08.2017 № 273/А-2017 про надання згоди позивачу на передачу в оренду строком на 21 рік спірних земельних ділянок, є лише підставою для можливого виникнення договірних орендних правовідносин, проте це не зобов`язує орендодавця райдержадміністрацію за будь-яких умов укласти відповідний договір, зокрема, шляхом примусового спонукання повивача до його укладення, адже для нього вони не мають зобов`язального характеру.
          При цьому, колегія суддів враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/864/17, згідно із яким, проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків сторін в орендних правовідносинах.
          Також, судом апеляційної інстанції відхиляються доводи скаржника про відступлення Болградською районною державною адміністрацією Одеської області від власних розпоряджень, недобросовісну поведінку її керівництва та не надіслання на адресу позивача проектів договорів оренди земельних ділянок. 
          Відсутність дій Болградської районної державної адміністрації Одеської області спрямованих на укладання договорів оренди з СФГ «Олен-Марина» відповідно до розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017, не є ознакою неправомірності чи недобросовісності. Адже відсутні норми, які б покладали на райдержадміністрацію обов`язок самостійного направлення позивачу проектів договорів.
          При цьому, згідно із пунктом 7 Порядку оформлення короткострокової оренди земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, затвердженого рішенням сорок першої сесії V скликання Болградської районної ради Одеської області від 20.08.2010 № 528-V, невід`ємною умовою надання земельної ділянки у короткострокову оренду строком до одного року є обов`язок орендаря виготовити у встановленому законом порядку до закінчення строку дії договору короткострокової оренди проект відведення земельної ділянки та укласти договір оренди земельної ділянки відповідно до вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі». Тобто йдеться про наявність обов`язку укласти договір саме у орендаря – СФГ «Олен-Марина », а не у орендодавця.
          Також не було порушено й принцип легітимних очікувань, що є складовою принципу юридичної визначеності, оскільки чинними актами цивільного законодавства не встановлений строк для укладання договорів оренди земель, та з огляду на принцип справедливості, добросовісності та розумності, закріплений у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, цей строк повинен бути розумним та не може бути безмежним. При цьому добросовісною поведінкою позивача було б якнайшвидше вчинення дій направлених на укладення договору оренди землі відповідно до розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017. 
          Проте, як вірно встановлено господарським судом позивач звернувся саме до Болградської районної державної адміністрації Одеської області з клопотанням про укладення договору оренди лише 14.06.2018, тобто за спливом більш ніж 10 місяців, що не може вважатись розумним строком, та свідчити про добросовісну поведінку самого позивача. Твердження скаржника про неодноразові звернення до відповідача-1 не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.  
          Отже, позивач отримав право на укладення договору, але його не реалізував внаслідок власної бездіяльності.
          Також, колегія суддів вважає,що судом першої інстанції правомірно відхилено посилання позивача про те, що укладення договорів оренди земельних ділянок з ТОВ «Кубей-Агро» відбулось з порушенням законодавства через відсутність проведення аукціону (торгів), оскільки спірні земельні ділянки не є землями державної або комунальної власності, а є нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками, невідомий власник яких не реалізував права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). 
          Порядок надання в оренду таких земельних ділянок має інше правове регулювання ніж для земель державної та комунальної власності. У даному випадку підлягають застосуванню не норми частини другої статті 124 Земельного кодексу України, а положення статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, згідно із якими нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. При цьому, вказаний порядок передачі в оренду таких земель не передбачає проведення земельних торгів.
          Слід також зазначити, що розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 01.08.2017 № 273/А-2017, яким СФГ «Олен-Марина» надано дозвіл на передачу землі в оренду строком на 21 рік, також прийнято за аналогічною процедурою без проведення земельних торгів.
          Безпідставними є посилання позивача на те, що Болградською районною державною адміністрацією Одеської області було порушено процедуру передачі землі в оренду. А саме, вимоги пункту 2.3.1 Положення про району конкурсну комісію з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб щодо надання земельних ділянок в оренду та вирішення інших питань земельних відносин, затвердженого розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2006 № 750/А-2006. Відповідно до вказаного пункту, основним завданням конкурсної комісії є розгляд заяв фізичних і юридичних осіб щодо передачі земельних ділянок в оренду на конкурсній основі, якщо одну і ту ж саму земельну ділянку виявили бажання орендувати декілька (більш одного) претендентів. (т. 4 а.с.168)
          Однак, відсутні докази того, що позивач  звертався до райдержадміністрації та її районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб щодо надання земельних ділянок в оренду та вирішення інших питань земельних відносин, одночасно з ТОВ «Кубей Агро» у вересні 2019 року саме для участі у конкурсі щодо однієї тієї самої земельної ділянки відповідно до пункту 3.1 вказаного Положення від 22.11.2006 № 750/А-2006.
          При цьому, наявне у матеріалах справи клопотання СФГ «Олен-Марина» від 04.06.2018 обґрунтовано наявністю розпорядження від 01.08.2017 № 273/А-2017 прийнятого з урахуванням рішення районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб про передачу земельних ділянок в оренду і вирішення інших питань земельних відносин від 21.07.2017 (Протокол № 4). (т. І а.с. 51-52).
          А відтак, у районної конкурсної комісії з розгляду заяв фізичних і юридичних осіб щодо надання земельних ділянок в оренду та вирішення інших питань земельних відносин, були відсутні підстави для проведення конкурсу відповідно до пункту 2.3.1 вказаного Положення від 22.11.2006 № 750/А-2006.
          Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги доводи позивача та відповідача - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, про порушення принципу раціонального використання земель, через те, що земельні ділянки надані в оренду за ставкою, яка є значно меншою за попередню, що вносилась СФГ «Олен-Марина».
          Відповідно до пункту «г» частини першої статті 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується зокрема, на принципі забезпечення раціонального використання та охорони земель. Хоча зміст цього принципу не розкривається у Земельному кодексі України, поєднання у його назві раціонального використання та охорони земель, дозволяє дійти висновку, що йдеться не про економічні показники, а про таке використання земель, у ході якого забезпечується одержання сталих високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необґрунтованому вилученню земель із сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості ґрунтів, охорона навколишнього середовища. Тобто йдеться про вид діяльності на земельній ділянці, наприклад ефективним (раціональним) може бути використання рілля для вирощування багаторічних рослин чи навпаки.
          У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження нераціонального використання земель відповідачем ТОВ «Кубей-Агро».
          У пунктах 37-41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (на незастосування висновків у якій посилається у касаційній скарзі скаржник) зазначено, що завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
          Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
          Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
          Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
          Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
          Як уже зазначалося, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц вказала на те, що дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди і наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. При цьому, у цій постанові також зазначено, що у постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, від якого немає підстав для відступу, стосовно того, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.          Посилання скаржника про позбавлення його права користування земельними ділянками до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки на момент прийняття Болградською районною державною адміністрацією Одеської області оспорюваних розпоряджень від 14.09.2018 № 326/А-2018 та від 21.03.2019 № 78/А-2019, а також укладення договорів оренди землі від 14.09.2018 з ТОВ «Кубей-Агро», позивач не набув статусу землекористувача, тобто у нього не виникло право оренди щодо спірних земельних ділянок.
          А відтак, за відсутності порушеного права, у позивача, відсутні й підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними та скасування розпоряджень Болградської районної державної адміністрації Одеської області «Про укладення з ТОВ «Кубей Агро» договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)» від 14.09.2018 № 326/А-2018, «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.09.2018 № 326/А-2018» від 21.03.2019 № 78/А-2019, а також про визнання недійсними договорів оренди землі від 14.09.2018.
          Крім того, враховуючи відмову у вищевказаних позовних вимогах, через відсутність права в позивача на спірні земельні ділянки, є вірний висновок суду першої інстанції про  відсутність підстав для задоволення й похідної позовної вимоги про зобов`язання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області розглянути на пленарному засіданні питання щодо укладення між Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області та СФГ «Олен-Марина» договору довгострокової оренди земельних ділянок.
          Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками  Господарського суду Одеської області, зазначеними в оскаржуваному рішенні, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. 
          Інші заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та відхиляються як необґрунтовані.
          Таким чином, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
                    
          Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд постановив:

       1. Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства „Олен-Марина” залишити без задоволення.
             2. Рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2019р. у справі №916/1431/19 без змін.

          Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

 Повний текст постанови
 складено „18” березня 2021  року
   
Головуючий суддя                                                                                      С.І. Колоколов

Суддя                                                                                                        Г.П. Разюк   
   
Суддя                                                                                                        Я.Ф.Савицький