Справа № 343/1646/18 
Провадження № 22-ц/4808/297/21 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Горейко 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої                        Горейко М.Д.
суддів:        Василишин Л.В., Максюти І.О.
секретаря                        Мельник О.В.
з участю апелянта, представника відповідача Ватутіна І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Лицура І.М. у м. Долина, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив визнати недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь та гідність інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем в приміщенні «Нової Пошти», що знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 67 в м. Долина Івано-Франківської області, висловлену в грубій та образливій формі, зобов`язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену ним 16 вересня 2017 року інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто в присутності працівників «Нової Пошти», відвідувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які чули ці образливі слова, принести вибачення наступного змісту: «Вибачте, будь ласка, ОСОБА_1 за мої образи, сказані мною Вам 16 вересня 2017 року в приміщенні «Нової Пошти» за адресою АДРЕСА_1 . Ви є адекватною, грамотною і мудрою людиною та дуже добре розбираєтесь в оформленні документів при отриманні товару через відділення «Нової Пошти», також зобов`язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили вибачення вказаного змісту опублікувати в громадсько-політичному тижневику «Добра Справа», редакція якого знаходиться в м. Долина по вул. Грушевського, 11 Івано-Франківської області, та в газеті «Свіча», редакція якої знаходиться на Майдані Січових Стрільців в м. Долина Івано-Франківської області, заборонити відповідачу вчиняти дії, які принижують його честь та гідність, що виражається в грубому, образливому та нецензурному спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації, а також стягнути з останнього 1 250 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, транспортні витрати в сумі 1 200,00 грн., витрати на ксероксний папір в сумі 100,00 грн., витрати на СD-диски - 24,00 грн. та на заправку картриджа до ксерокса - 120,00 грн.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року клопотання представника відповідача про призначення експертизи відеозаписів задоволено. Призначено в даній справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14), яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
На вирішення експертів поставлено наступні запитання:
1. Чи є надані ОСОБА_1 відеозаписи на CD-дисках оригіналом чи копією?
2. Чи піддавався оригінал цього запису монтажу чи будь-яким іншим змінам, а також чи одночасно в ньому зафіксовано звук та відеозображення?
3. Чи можна встановити, за допомогою якого пристрою (мобільного телефонного апарату, спеціального засобу, відеокамери тощо) здійснювався оригінал відеозапису подій, відтворених на CD-дисках?
Направлено в розпорядження експертів копію даної ухвали та 2 CD-диски, долучені ОСОБА_1 до позовної заяви 03 грудня 2020 року.
Встановлено максимальний строк для проведення даної експертизи тривалістю 1 (один) місяць з часу отримання копії даної ухвали.
На зазначену ухвалу позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд в ухвалі не зобов`язав представника відповідача чи відповідача, як замовника експертизи, сплатити судові витрати за проведення судової експертизи. Саме з цих підстав апелянт просить скасувати ухвалу про призначення експертизи.
Представник відповідача адвокат Ватутін І.П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив, вважає її необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зокрема, зазначив, що твердження апелянта про те, що суд першої інстанції оминув питання розподілу витрат на оплату експертизи, не відповідають дійсності, оскільки при розгляді клопотання про призначення експертизи відеозаписів суд з`ясовував, яка із сторін забезпечуватиме оплату експертних послуг, на що представник відповідача повідомив, що оплату буде здійснювати сторона, яка ініціювала проведення експертизи, а в подальшому ці витрати мають бути покладені на ту чи іншу сторону, залежно від того, на чию користь буде прийнято рішення у справі. У постанові Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року зазначено, що суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати суму витрат на проведення експертизи експертній установі, однак в цьому не було необхідності, оскільки питання оплати судових витрат на проведення експертизи було з`ясовано перед постановленням ухвали.
В засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.
Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення з мотивів, наведених у відзиві.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що судом першої інстанції 22 грудня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення експертизи відеозаписів та ухвалою суду призначено в даній справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Івано-Франківськ вул. Національної Гвардії, 14), яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. На вирішення експертів поставлено такі запитання: чи є надані ОСОБА_1 відеозаписи на CD-дисках оригіналом чи копією; чи піддавався оригінал цього запису монтажу або будь-яким іншим змінам, а також чи одночасно в ньому зафіксовано звук та відео зображення; чи можна встановити за допомогою якого пристрою (мобільного телефонного апарату, спеціального засобу, відеокамери тощо) здійснювався оригінал відеозапису подій, відтворених на CD-дисках?
Ухвалено направити в розпорядження експертів копію даної ухвали та 2 CD-диски, долучені ОСОБА_1 до позовної заяви 03 грудня 2020 року та встановлено максимальний строк для проведення експертизи.
В силу дії частин 1, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала про призначення експертизи відповідає вимогам, визначеним в статті 104 ЦПК України.
Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 45 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах (з наступними змінами та доповненнями), вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до статті 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.
При цьому витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені частиною першою статті 109 ЦПК України.
Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.
Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 141 ЦПК України. 
Таким чином, доводи апелянта про те, що суд не зазначив, хто має здійснювати оплату за проведення експертизи, не є підставою для скасування ухвали про призначення експертизи. Апелянт вправі звернутися до суду із клопотанням про постановлення додаткової ухвали із вказаного питання.
Однак, враховуючи завдання цивільного судочинства щодо своєчасного розгляду справи та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, та з урахуванням приписів частини 4 статті 376 ЦПК України, відповідно до якої зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин, апеляційний суд дійшов висновку про доцільність доповнення резолютивної частини ухвали про покладення витрат по оплаті експертизи на відповідача, як особи, яка клопотала про призначення експертизи. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року змінити.
Доповнити резолютивну частину ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року наступним абзацом.
«Витрати по проведенні експертизи покласти на ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ». 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча                                                                М.Д. Горейко 
Судді:                                                                        Л.В. Василишин
       І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року