Постанова                                      
Іменем України                                 
 
27 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 133/2267/18
провадження № 61-20137св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», фермерське господарство «Пляхівське», державний реєстратор речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явна Сніжана Григорівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Пляхівська сільська рада Козятинського району Вінницької області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05 червня 2019 року у складі судді Павленко І. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пляхівське» (далі - СТОВ «Пляхівське»), фермерського господарства «Пляхівське» (далі - ФГ «Пляхівське»), державного реєстратора речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явни С. Г., ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,                ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Пляхівська сільська рада Козятинського району Вінницької області, про визнання недійсним рішення зборів спілки співвласників майна, визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав, виділення майнового паю.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є співвласником майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» с. Пляхова Козятинського району Вінницької області, а також членом спілки громадян - співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Пляхівське».
На підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VІІІ № 000840, виданого Пляхівською сільською радою Козятинського району Вінницької області 29 липня                   2002 року, йому належить 1,36 відсотка в майні пайового фонду підприємства і на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VІІІ № 001115, виданого Пляхівською сільською радою Козятинського району Вінницької області             03 квітня 2018 року, йому належить 3,83 відсотка в майні пайового фонду підприємства. У цілому на праві спільної часткової власності йому належить 5,19 відсотка в майні пайового фонду (майнового паю) на суму 93 690 грн, який утворився внаслідок розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Пляхівське» с. Пляхова Козятинського району Вінницької області.
У лютому 2018 року він звертався до голови спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» та СТОВ «Пляхівське» -правонаступника КСП «Пляхівське» із заявами про виділення йому з пайового фонду в натурі майна в рахунок належного йому майнового паю, проте відповіді не отримав.
29 березня 2018 року ним у регіональній газеті «Вісник Козятинщини» розміщено оголошення про скликання 04 квітня 2018 року зборів співвласників майнових паїв СТОВ «Пляхівське» с. Пляхова щодо виділення йому в натурі майнового паю, однак на збори відповідачі не з`явилися.
У квітні 2018 року він повторно звернувся до голови спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» із заявою про проведення зборів з метою вирішення питання про виділення йому в натурі майнового паю за рахунок пайового фонду КСП «Пляхівське», проте відповіді не отримав.
У червні 2018 року він дізнався, що 25 квітня 2018 року було проведено збори спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Пляхівське», на яких прийнято рішення про виділення в натурі і передачу у власність                         ФГ «Пляхівське» нерухомого майна згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VI № 001116.
На підставі цього рішення спілкою співвласників було складено акт передачі основних засобів та СТОВ «Пляхівське» видано додаток до свідоцтва про право власності на майновий пай.
На підставі вказаного рішення зборів спілки співвласників державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Явною С. Г. проведено державну реєстрацію права власності на ряд об`єктів нерухомості за ФГ «Пляхівське».
При цьому вказаним рішенням зборів спілки співвласників на користь                     ФГ «Пляхівське» було виділено в натурі об`єкти нерухомого майна, які він просив виділити йому в своїх заявах.
Вважав, що рішення зборів спілки співвласників від 25 квітня 2018 року є недійсним, оскільки такі збори проведені з порушенням порядку, встановленого законом, а саме: без повідомлення всіх співвласників, за відсутності кворуму та одностайної згоди всіх співвласників про виділення в натурі майна на користь ФГ «Пляхівське» та таким, що порушує його права як члена спілки та власника майнового паю, оскільки збори було проведено за його відсутності та на них було прийнято рішення щодо майна, на яке він претендував.
Враховуючи вищевикладене, просив суд: визнати недійсним рішення зборів спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське», реорганізованого в СТОВ «Пляхівське», від 25 квітня 2018 року, оформлене протоколом зборів спілки співвласників розпайованого майна                               КСП «Пляхівське» від 25 квітня 2018 року, яким виділено в натурі та передано у власність ФГ «Пляхівське» нерухоме майно згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії Bl VII № 001116, виданого Пляхівською сільською радою 25 квітня 2018 року; визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явної С. Г. від 06 червня                  2018 року та від 07 червня 2018 року про державну реєстрацію за                              ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, що розташоване в                      АДРЕСА_1 ,                АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ; виділити йому в натурі в рахунок майнових паїв його частку в спільній частковій власності розпайованого майна                                   КСП «Пляхівське», реорганізованого в СТОВ «Пляхівське», у розмірі 47 146 грн 36 коп. шляхом визнання за ним права власності на об`єкти нерухомого майна згідно переліку.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 05 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недійсним рішення зборів спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське», реорганізованого в СТОВ «Пляхівське», від 25 квітня 2018 року, оформлене протоколом зборів спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» від 25 квітня 2018 року, яким виділено в натурі та передано у власність ФГ «Пляхівське» нерухоме майно згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII №001116, виданого Пляхівською сільською радою Козятинського району Вінницької області 25 квітня 2018 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області                 Явної С. Г. індексний номер 41455962 від 06 червня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: сторожку, ґанок, А-1, №1 загальною площею                23,7 кв. м; тракторну майстерню, Б-2, загальною площею 673,2 кв. м; кузню, склад, В-1, в-1, загальною площею кв. м; гараж, Г-1, загальною площею            139,1 кв. м; котельну, Д-1, загальною площею 88,9 кв. м; гараж, Е-1, загальною площею 476,2 кв. м.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області                     Явної С. Г. індексний номер 41458783 від 06 червня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_5 , а саме: прохідну, вагову, А-1, а-1 загальною площею                      12 кв. м; склад, Б-1, загальною площею 528,2 кв. м; склад, В-1, загальною площею 934,0 кв. м; склад, Г-1, загальною площею 455,8 кв. м; склад, Д-1, загальною площею 472,4 кв. м, склад, Е-1, загальною площею 848,7 кв. м;склад, тамбур, тамбур, тамбур, тамбур, Є-1, є1, єІ-1, є2-1, єЗ-1, загальною площею 423,5 кв. м; кузню, Ж-1, загальною площею 78, кв. м.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області                    Явної С. Г. індексний номер 41452657 від 06 червня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_3 , а саме: млин, прибудову, А-1, а-1 загальною площею            203 кв. м; свинарник, Б-1, загальною площею 961,3 кв. м; свинарник, В-1, загальною площею 932,4 кв. м; кормоцех, Г-1, загальною площею 301,8 кв. м; свинарник, Д-1, загальною площею 987,2 кв. м. 
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області                  Явної С. Г. індексний номер 41466134 від 06 червня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_4 , а саме: корівник, прибудову, А-1, а-1 загальною площею 802,1 кв. м; корівник, прибудову, прибудову, Б-1, б-1, б1-1, загальною площею 867,1 кв. м; корівник, прибудову, В-1, в-1, загальною площею 308,7 кв. м; телятник, Г-1, загальною площею 610,9 кв. м.  
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області                           Явної С. Г. індексний номер 41495803 від 07 червня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_5 , а саме: 67/100 частки адмінбудинку, підвал, ґанок, А-2, п/д-1, № 1, загальною площею 634,7 кв. м.
В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання щодо судових витрат.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Пляхівське» щодо виділення майна в натурі ФГ «Пляхівське» прийнято з порушенням порядку, встановленого законом, без повідомлення про проведення загальних зборів усіх співвласників майна, без одностайної згоди усіх співвласників на виділ майна, тому зазначені збори є неправомочними та незаконними.
Також суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на виділені в натурі об`єкти, оскільки останньою не перевірено відповідність заявлених прав та поданих документів вимогам статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема щодо питання виділення майна та передачі в приватну власність майна соціальної сфери.
Відмовляючи у задоволенні позовних щодо виділення в натурі частки в спільній частковій власності, суди виходили із того, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів набуття ним права власності на спірні об`єкти у встановленому законом порядку, оскільки останнім не надано протоколу зборів спілки співвласників розпайованого майна                      КСП «Пляхівське» про виділення йому індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованого підприємства та передачу йому їх у власність та не надано акта приймання-передачі майна, підписаного ним та головою спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» або директором СТОВ «Пляхівське». Додані до позовної заяви документи, а саме свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), видані на ім`я позивача, не містять засвідчених підписом директора СТОВ «Пляхівське» та печаткою товариства відміток про виділення позивачу в натурі майна із пайового фонду реорганізованого КСП «Пляхівське».
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині незадоволення позовних вимог про виділення майнового паю в натурі та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Касаційна скарга мотивована тим, що він є власником майнових паїв в пайовому фонді майна КСП «Пляхівське», яке було реорганізовано в           СТОВ «Пляхівське», що підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ВІ VIII № 000840 від 29 липня 2002 року та ВІ VIII                 №  001115 від 03 квітня 2018 року.
Вказує, що відповідно до положень Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» він разом із іншими власниками майнових паїв є співвласниками майна пайового фонду реорганізованого КСП «Пляхівське» на підставі прав спільної часткової власності.
Посилаючись на статті 9, 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Указ Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», вказує, що він має право на виділення йому в натурі належної йому частки в майні пайового фонду реорганізованого КСП «Пляхівське».
Проте, під час розгляду справи суди попередніх інстанцій відмовили йому у задоволенні позовної вимоги про виділення майнового паю в натурі всупереч положенням чинного законодавства.
 
Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VІІІ № 001115, виданого Пляхівською сільською радою 03 квітня 2018 року, та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VІІІ                    № 000840, виданого Пляхівською сільською радою 29 липня 2002 року, є власником майнових паїв в пайовому фонді КСП «Пляхівське», що було реорганізовано в СТОВ «Пляхівське», на загальну суму 93 690 грн, що складає 5,19 % від загальної вартості пайового фонду.
 
Протоколом зборів уповноважених членів КСП «Пляхівське» від 10 березня 2003 року затверджено рішення про зміну організаційно-правової форми господарювання підприємства (його реорганізацію) та утворення «товариства з обмеженою відповідальністю».
 
Протоколом загальних зборів по розпаюванню та уточненню майна по КСП «Пляхівське» с. Пляхова від 15 квітня 2000 року станом на 01 квітня                    2000 року затверджено пайовий фонд КСП в розмірі 1 793, 1 тис. грн у тому числі основних засобів І групи - 548,7 тис. грн, що складає 31,0 %; основних засобів ІІ групи - 65, 8 тис. грн, що складає 4,0 %; основних засобів ІІІ групи - 348,6 тис. грн, що складає 19,0 %; оборотних засобів - 830,0 тис. грн, що складає 46, 0% (т. 1, а. с. 25).
 
Протоколом № 3 загальних зборів членів КСП «Пляхівське» с. Пляхова                     від 16 квітня 2000 року створено спілку співвласників майна із членів                  КСП «Пляхівське» с. Пляхова на території Пляхівської сільської ради. Також на цих зборах обрано голову спілки співвласників та вирішувалося питання про затвердження статуту спілки співвласників майна реорганізованого  СТОВ «Пляхівське» (т. 1, а. с. 26).
 
Позивач звертався із письмовими заявами до голови спілки співвласників майнових паїв СТОВ «Пляхівське» та директора СТОВ «Пляхівське» про виділення йому майнового паю (т. 1, а. с. 61, 63), проте відповіді на них не отримав.
 
29 березня 2018 року ОСОБА_1 у регіональній газеті «Вісник Козятинщини» випуск № 13 (9320) розміщено оголошення про скликання на 04 квітня 2018 року зборів співвласників майнових паїв СТОВ «Пляхівське»            с. Пляхова щодо виділення йому в натурі майнового паю, проте такі збори не відбулися.
 
25 квітня 2018 року було проведено збори спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Пляхівське», на яких було прийнято рішення про виділення в натурі і передачу у власність ФГ «Пляхівське» нерухомого майна згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена                         КСП (майновий сертифікат) серії ВІ VII №001116 від 25 квітня 2018 року.
 
На виконання цього рішення спілкою співвласників складено акт передачі основних засобів від 25 квітня 2018 року та видано СТОВ «Пляхівське» додаток до свідоцтва про право власності на майновий пай.

 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року         № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального               кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень                  Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін                     до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованим та підстав для їх скасування немає.
 
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що заявником оскаржуються судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій лише в частині позовних вимог щодо виділення майнового паю в натурі та визнання за ним права власності на об`єкти нерухомого майна, тому в іншій частині не переглядаються.
 
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
 
Правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначені, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції станом на 07 березня               2010 року, далі - Закон № 2114-XII).
 
Також питання виділення майнового паю урегульовано частково і в Указі Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки».
 
У статті 7 Закону № 2114-ХІІ вказано, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства.
 
За змістом статті 9 вказаного Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.
У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.
 
Порядок прийняття співвласниками рішень про виділення майна в натурі врегульовано Рекомендаціями щодо порядку здійснення  права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року (далі - Рекомендації).
 
Пунктами 2.4, 2.5 Рекомендацій передбачено, що управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників.
Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.
 
Співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву (пункт 4.1 Рекомендацій).
 
Таким чином, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.
 
Отже, питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до виключної компетенції зборі співвласників.
 
Схожий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня           2020 року у справі № 675/2134/18-ц (провадження № 61-22458св19).
 
Пунктом 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України                                від 25 грудня 2005 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України                  від 23 серпня 2016 року № 553) передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.
 
Отже, вищевказаними нормами передбачено певний порядок набуття права власності на індивідуально визначений об`єкт зі складу майна реорганізованого підприємства власником майнового паю.
 
Разом із тим, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовними вимогами щодо виділення в натурі в рахунок майнових паїв його частку в спільній частковій власності розпайованого майна КСП «Пляхівське», реорганізованого в СТОВ «Пляхівське», шляхом визнання за ним права власності на визначені ним об`єкти, не врахував, що можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено у статтях 335 та 376 ЦК України, у всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів, як то визначено у статті 328 ЦК України.
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій відмовили йому у задоволенні позовної вимоги про виділення майнового паю в натурі всупереч положенням чинного законодавства, є безпідставними, оскільки до виділення на наявні у нього свідоцтва про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у передбаченому законом порядку конкретного майна він та інші члени колективного сільськогосподарського підприємства є співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна.
 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки суди правильно застосували до даних правовідносин норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог з підстав, заявлених позивачем.
 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення          від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).
 
Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог              статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановили правовідносини, що склалися між сторонами, й обґрунтовано задовольнили частково позов ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05 червня          2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня          2019 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович